УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року

м. Київ

справа № 308/1812/25

провадження № 51-1642впс25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувшиу відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про направлення кримінального провадження щодо нього (справа № 308/1812/25) з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подано клопотання про направлення кримінального провадження щодо останнього із Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до Шевченківського районного суду міста Києва.

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли обвинувальні акти у кримінальних провадженнях № 0000078 (справа № 308/1818/25) за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114?1, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, та № 0000077 (справа № 308/1812/25) за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Надалі ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 лютого 2025 року у справі № 308/1818/25 кримінальне провадження № 0000078 відносно ОСОБА_8 постановлено передати Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_9 для вирішення питання про його об`єднання з кримінальним провадженням № 0000077 щодо ОСОБА_7 .

Указані кримінальні провадження, за доводами захисника, надійшли до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з порушенням правил підсудності та мають бути передані на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

Захисник зазначає, що у змісті обвинувальних актів відсутні відомості про дату, час та місце вчинення інкримінованих правопорушень, водночас наводить міркування про те, що більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 255 КК, було вчинено на території міста Києва. Як на підставу до передачі кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів захисник посилається на те, що досудове розслідування здійснювалося та було закінчене ГСУ СБ України, яке територіально знаходиться в Шевченківському районі міста Києва.

Крім того, захисник посилається на наявність виняткових випадків до передачі кримінального провадження з одного суду до іншого. Стверджує, що у місті Києві знаходиться місце роботи захисників обвинувачених та сторони обвинувачення, місце проживання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також інших учасників кримінального провадження, зокрема свідків, понятих, експертів, і вказане не сприятиме оперативності та ефективності кримінального провадження, зокрема, через територіальну віддаленість його учасників від Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, завантаженість захисників у інших судових процесах тощо.

Процесуальні позиції учасників судового провадження

Захисники підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити частково, враховуючи те, що на цей час місцевим судом не вирішено питання про об`єднання справ № 308/1812/25 та № 308/1818/25 в одне провадження.

Обвинувачений також підтримав вимоги, зазначені у клопотанні захисника.

Іншим учасникам судового провадження направлялися повідомлення про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання вони не з`явилися. Заяв про бажання взяти особисту участь у судовому засіданні, про неможливість прибути в судове засідання та відкладення розгляду на іншу дату до Суду не надійшло.

Мотиви Суду

Перевіривши наведені у клопотанні доводи та наявні в Суду матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання з огляду на таке.

Насамперед колегія суддів зауважує, що, як убачається з наявних у Суду матеріалів провадження, Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області в межах справи № 308/1812/25 здійснюється розгляд обвинувального акта № 0000077 щодо ОСОБА_7 .

За інформацією від Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області рішення про об`єднання матеріалів вказаного вище кримінального провадження із кримінальним провадженням № 0000078 (справа № 308/1818/25) відносно ОСОБА_8 місцевим судом не постановлено на час розгляду клопотання захисника, поданого до Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК.

Таким чином, Верховний Суд в рамках справи № 308/1812/25 позбавлений процесуальної можливості в іншій справі № 308/1812/25 вирішити за клопотанням захисника в порядку ст. 34 КПК питання про передачу з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів кримінального провадження № 0000078 відносно ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Згідно з указаною статтею, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан на 30 діб, який діє на теперішній час.

Особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану врегульовано ст. 615 КПК, за змістом частини 9 якої під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

За правилами ст. 32 КПК у разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

З наявних у Суду матеріалів провадження вбачається, що обвинувальний акт № 0000077 надійшов до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Підготовче судове засідання у справі № 308/1812/25 призначено на 21 травня 2025 року о 15:00. Cудовий розгляд кримінального провадження не розпочався.

Відповідно до змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000077 ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 332 КК. Більш тяжким, із інкримінованих ОСОБА_7 , є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 255 КК. Разом з тим, місце вчинення як зазначеного злочину, так і інших кримінальних правопорушень відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, органом досудового розслідування не встановлено.

За таких обставин застосуванню підлягають положення ч. 9 ст. 615 КПК у їх взаємозв`язку із тими, що передбачені ст. 32 цього Кодексу, за якими визначено, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

В аспекті застосування вищенаведених норм КПК щодо місця закінчення досудового розслідування необхідно виходити із положень Глави 24 КПК, які визначають поняття і форми закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК, де визначаються загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, певну форму закінчення досудового розслідування законодавець пов`язує з дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор, а тому місцем закінчення досудового розслідування необхідно вважати місце вчинення прокурором відповідної дії.

З наявних у Суду матеріалів вбачається, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000077було затверджено 29 січня 2025 року прокурором ОСОБА_10 у приміщенні Офісу Генерального прокурора, розташованому в м. Києві по вул. Князів Острозьких, 8, тобто в Печерському районі міста Києва.

Отже, досудове розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не є таким, що закінчено в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва і, відповідно, відсутні підстави до задоволення вимоги захисника про направлення кримінального провадження до вказаного місцевого суду як до такого, на території юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Щодо доводів захисника про наявність виняткових обставин до передачі кримінального провадження з одного суду до іншого, то колегія суддів виходить з такого.

За змістом положень абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Натомість, зважаючи на приписи ст. 336 КПК, захисником не надано належного обґрунтування до застосування положень ст. 34 вказаного Кодексу, враховуючи лише місце проживання обвинуваченого. Водночас місцезнаходження прокурора, захисників, місце проживання понятих та експертів в аспекті приписів абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК не може бути враховане Судом при вирішенні питання про передачу кримінального провадження.

З огляду на викладене вище, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих підстав до передачі кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 32, 34, 283, 615 КПК, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про направлення кримінального провадження щодо нього (справа № 308/1812/25) з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судівзалишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3