Справа № 757/3255/25-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3075/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді- ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що згідно змісту заяви ОСОБА_6 від 29.12.2024 року про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, в розумінні ст.ст. 2, 11 КПК України, вона не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним. А тому, в уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора не виникло обов`язку внести відомості до ЄРДР.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, скаржник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, згідно заяви -2-1 від 29.12.2024 внести відомості до ЄРДР про вчинення прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України та невідкладно скерувати матеріали кримінального провадження до ДБР м. Києва, з направленням йому підтверджуючих документів про внесення відомостей до ЄРДР.

Зазначає, що у заяві -2-1 наведено достатньо даних щодо вчинення правопорушення прокурором відділу Офісу Генерального прокурора, зазначена посада, місце знаходження, точна адреса, стаття КК України за якою вчинено кримінальне правопорушення, а саме ст. 367 КК України, наведені усі дані заявника, однак слідчий суддя проігнорував дані, зазначені в заяві. Вважає, що ухвала прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Крім того вказує, що ухвалу слідчого судді він отримав майже через 3 місяці з моменту прийняття, отже строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

В судове засідання ОСОБА_6 не прибув, про час і місце розгляду провадження повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін кримінального провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження, а тому суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений ним з поважних причин і підлягає поновленню.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора.

Згідно з ч. 1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням наведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявою від 29.12.2024 року про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінальних правопорушень.

Відомості до ЄРДР внесено не було, у зв`язку з чим ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва.

Відмовляючи у задоволенні такої скарги, слідчий суддя дійшов до переконання, що заява ОСОБА_6 в розумінні ст. ст. 2, 11 КПК України, не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що, заява ОСОБА_6 не містить інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, тому правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень відсутні.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки така заява не містить конкретних фактичних даних, які б вказували на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення невстановленими особами державної влади кримінального правопорушення.

Апеляційні доводи у тому, що заява містить всі необхідні відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотнихпорушень норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити строк ОСОБА_6 на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя