Провадження № 1-кп/127/714/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2025 за № 0000511, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, при невстановлених обставинах, у невстановленому місці, у невстановлену дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку в подальшому зберігав при собі, для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 05.06.2025 близько 16 год. 54 хв. до чергової частини відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області по лінії «102» надійшло повідомлення від працівників відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що в м. Вінниці, узвіз Бузький, поблизу будинку № 35 був помічений та зупинений ОСОБА_3 , який на запитання працівників поліції про наявність при собі заборонених речовин, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на незаконне зберігання психотропних речовин, будуть викриті, повідомив, що у нього при собі, знаходиться поліетиленовий згорток замотаний в чорну ізолюючу стрічку, в якому знаходиться психотропна речовина.

При виїзді слідчо - оперативної групи в ході проведення огляду місця події у період часу з 17 год. 39 хв. по 17 год. 45 хв. 05 червня 2025 року за адресою: м. Вінниця, узвіз Бузький, поблизу будинку № 35 в присутності двох понятих, ОСОБА_3 добровільно видав із лівої кишені штанів, у які був одягнений, поліетиленовий пакет з вмістом кристалоподібної речовини, який в подальшому вилучено та направлено для проведення відповідної експертизи.

Відповідно до висновку експерта в наданій на експертизу речовині, міститься психотропна речовина - PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В досліджуваній речовині, масою 0,9578 г, маса РУР становить 0,7177 г.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суд його суворо не карати, не позбавляти волі та надати шанс на виправлення.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховуючи положення статті 12 Кримінального кодексуУкраїни, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, при призначенні покарання суд визнає такою, що його пом`якшує, обставину, не зазначену в частині першій цієї статті, а саме, визнання вини.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, непрацюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2025 до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби строком на 60 днів до 16.08.2025 з покладенням відповідних обов`язків.

Суд, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, з метою попередження ризиків переховування обвинуваченого, вчинення іншого кримінального правопорушення, дійшов всновку, що запобіжний захід, застосований до обвинуваченого, у виді домашнього арешту у певний період доби слід змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, прибувати до прокурора та суду за першою вимогою, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2025, на майно, вилучене під час огляду 05.06.2025 а саме: поліетиленовий пакет із кристалоподібною речовиною, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № СЕ-19/102-25/12964 - НЗПРАП від 13.06.2025 в розмірі 3 565 грн 30 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби змінити на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме, прибувати до прокурора та суду за першою вимогою, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2025, на майно, вилучене під час огляду 05.06.2025 а саме: поліетиленовий пакет із кристалоподібною речовиною, - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - кристалічну речовину - PVP, масою 0,7177 г, яка, відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 06.06.2025 та квитанції № 1491 (без дати), передана до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя