Справа № 203/2749/25
Провадження № 1-кс/0203/1883/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі клопотання начальника відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, заявленого у кримінальному провадженні №0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м. Дніпра надійшло вищезазначене клопотання про арешт майна, заявленого у кримінальному провадженні №0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що у провадженні Третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження, відкрите за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України, за фактами вчинення організованою злочинною групою кримінальних правопорушень проти довкілля, а саме незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях на території Синельниківського та Павлоградського районів Дніпропетровської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами здійснили незаконну порубку дерев до ступеня припинення росту, що відповідно до розрахунку розміру шкоди, здійсненого Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу Дніпропетровська та Кіровоградської області, спричинило збитків на загальну суму 936 578, 57 гривень.

07.05.2025 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України, за що передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років. Оскільки начальником відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Васильківської селищної територіальної громади було пред`явлено цивільний позов до підозрюваних про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 936 578, 57 грн, з метою забезпечення відшкодування завданих збитків та забезпечення цивільного позову, прокурор просить накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме на:

- автомобілі марки ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_1 , марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 д.н.з. НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку кадастровий номер: :01:010:0140 площа 2 (га), земельну ділянку кадастровий номер: :01:010:0230 площа 7.2905 (га) ;

- на рахунки, відкриті в АТ КБ «Приват Банк» (), а саме:

0/р НОМЕР_3 , № банківської картки НОМЕР_4 ;

0/р НОМЕР_5 , № банківської картки НОМЕР_6 ;

0/р НОМЕР_7 , № банківської картки НОМЕР_8 ;

0/р НОМЕР_9 , № банківської картки НОМЕР_10 ;

0/р НОМЕР_11 , № банківської картки НОМЕР_12 .

В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі ч.2 ст.172 КПК клопотання про арешт майна розглянуто без участі власника майна, підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки у разі його виклику він може здійснити подальше відчуження цього майна, що унеможливить його збереження та накладення арешту, у випадку задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України, за фактами вчинення організованою злочинною групою кримінальних правопорушень проти довкілля, а саме незаконної порубки дерев у захисних та інших лісових насадженнях на території Синельниківського та Павлоградського районів Дніпропетровської області.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами здійснили незаконну порубку дерев до ступеня припинення росту, що відповідно до розрахунку розміру шкоди, здійсненого Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу Дніпропетровська та Кіровоградської області, спричинило збитків на загальну суму 936 578, 57 гривень.

07.05.2025 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України, за що передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Начальником відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Васильківської селищної територіальної громади, в порядку ч.1 ст.128 КПК України, було пред`явлено цивільний позов до підозрюваних про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 936 578, 57 грн. До матеріалів клопотання наданий цивільний позов, а також розрахунки розміру шкоди.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна. Частинами 1, 3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання управа і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була 6 піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно реєстраційних карток ТЗ на праві власності належать автомобілі: марки ВАЗ 211440 д.н.з. НОМЕР_13 , vin НОМЕР_14 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_15 та марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 д.н.з. НОМЕР_2 , vin НОМЕР_16 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_17 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він є власником земельних ділянок: кадастровий номер :01:010:0140, площа 2 (га) та кадастровий номер :01:010:0230, площа 7.2905 (га).

При цьому, на підтвердження вартості майна, прокурор надав інформацію про реєстрацію транспортного засобу (автомобіля) марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, vin НОМЕР_16 , свідотво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_17 , де зазначена загальна вартість ТЗ у розмірі 1 300 000 грн. Доказів вартості іншого майна, на яке просить накласти арешт прокурор, не надано.

Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення у справі «Прессос компанія Нав`єра А.О.» та інші проти Бельгії»).

Таким чином, даючи оцінку відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідкам арешту майна для його власника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

З огляду на те, що у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, а також те, що не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, беручи до уваги розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на вказане майно, суд прийшов до переконання, що клопотання підлягає задоволенню в частині накладення арешту на TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, д.н.з. НОМЕР_2 , vin НОМЕР_16 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_17 , заборонивши відчуження автомобіля, оскільки накладення арешту на вказане майно буде розумним та співрозмірним заходом, який зможе забезпечити належним чином відшкодування шкоди у кримінальному провадженні.

Клопотання про накладення арешту на рахунки, відкриті у банківській установі взагалі не обґрунтовано. Наявність рахунків підтверджується лише рапортом, в якому банківські установи не визначені. Крім того, слідчий суддя зауважує про невизначеність і статусу таких рахунків, що унеможливлює накладення арешту на них. Як зазначалось, накладення арешту в межах заявленого цивільного позову повністю охоплюється вартістю визначеного автомобіля, якою він у повному обсязі забезпечується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170, 172-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, заявленого у кримінальному провадженні №0000554, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.4 ст. 246 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_18 ), а саме на транспортний засіб (автомобіль) марки TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, д.н.з. НОМЕР_2 , vin НОМЕР_16 , заборонивши його відчуження.

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурорам групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000554.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 23.05.2025 о 16.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1