Справа № 743/680/25
Провадження №1-кп/743/68/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, в селищі Ріпки, обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000033 від 20.05.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який народився в селі Капоренка Гомельської області, Білорусь, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (з урахуванням положень статті 89 КК України),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164

КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.10.2015 (справа №748/2734/15-ц) зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2015 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до 07.06.2022.

ОСОБА_2 , достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів на утримання дітей, всупереч вимогам, зазначеним у рішенні суду, умисно, систематично, безперервно, починаючи з вересня місяця 2015 року, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи намір, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно кошти на утримання дітей не виплачує, заходи для погашення заборгованості, що утворилась, не приймає, жодним чином не приймає участі у вихованні та розвитку дітей. Поряд з цим, будучи працездатним, не звернувся до органів Державної служби зайнятості, як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність, самостійно офіційну роботу не шукав, ніде працевлаштований не був, про суму тимчасових заробітків та інших джерел доходів державного виконавця не повідомляв, чим свідомо вчиняв дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 за період часу з 30.09.2015 по 07.06.2022 в розмірі 107 843 гривні (сто сім тисяч вісімсот сорок три гривні) 95 копійок та ОСОБА_5 за період часу з 30.09.2015 по 18.03.2024 в розмірі 151 819 гривень (сто п`ятдесят одна тисяча вісімсот дев`ятнадцять гривень) 74 копійки, що сукупно складає суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів, а загальна сума заборгованості по сплаті аліментів становить 259 663 гривні (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят три гривні) 69 копійок.

Відтак, своїми протиправними діями ОСОБА_2 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КК України.

Вказані обставини не оспорюються учасниками судового провадження, про що зазначено у письмовій заяві обвинуваченого від 29.05.2025, складеній у присутності захисника, письмовій заяві законного представника потерпілих ОСОБА_6 від 29.05.2025, письмовій заяві потерпілої ОСОБА_4 , складеній в присутності законного представника потерпілої ОСОБА_6 від 29.05.2025, письмовій заяві потерпілого ОСОБА_5 , складеній в присутності законного представника потерпілого ОСОБА_6 від 29.05.2025.

Зі змісту цих заяв також вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, та йому, законному представнику потерпілих, та потерпілим в присутності їх законного представника роз`яснено зміст обмежень права апеляційного оскарження.

Згідно з частиною 3 статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прокурор, відповідно до вимог частини 1 статті 302 КПК України, в обвинувальному акті заявив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

За вказаних обставин, згідно з частиною 1 статті 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 2982 цього Кодексу, невідкладно, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченням, обвинувачений не оспорює встановлених досудовим розслідуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за частиною 1 статті 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до статті 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , є щире каяття.

Відповідно до статті 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком; особу обвинуваченого, який з урахуванням положень статті 89 КК України раніше не судимий, до адміністративної відповідальності притягувався чотири рази, свою вину беззаперечно визнав, його вік, стан здоров`я, згідно наявних даних на обліку лікаря-психіатра КНП «Ріпкинська центральна лікарня» Ріпкинської селищної ради не перебуває, на обліку лікаря-нарколога КНП «Ріпкинська центральна лікарня» Ріпкинської селищної ради перебуває, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, за місцем проживання характеризується формально, не проходив строкову військову службу, був переданий по досягненню 25 років. Суд враховує відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та наявність обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність офіційного доходу, у зв`язку з чим суд вважає за можливе призначити йому покарання за частиною 1 статті 164 КК України у виді громадських робіт в межах санкції частини 1 статті 164 КК України.

Речові докази відсутні.

Витрати процесуального характеру відсутні.

Запобіжний захід не обирався та обранню не підлягає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Копії даного вироку надіслати учасникам судового провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7