Дата документу 06.05.2025
Справа № 334/2407/25
Провадження № 1-кс/334/1178/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Дніпровського районного суду м. Запоріжжя у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Дніпровського районного суду м. Запоріжжя клопотання про арешт майна слідчого відділення СВ Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002006 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ч.3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002006 від 04.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ч.3 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 04.10.2024 до Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшов рапорт оперуповноваженого 3-го відділу УБН ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи з метою власного незаконного збагачення протягом тривалого часу займаються збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

В ході виконання доручення наданого в порядку ст.40 КПК України до УБН ГУНП в Запорізькій області, було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна група осіб, які з метою власного незаконного збагачення протягом тривалого часу займаються зберіганням, транспортуванням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин на території міста Запоріжжя, серед яких громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний громадянин, можливо, здійснює збут наркотичних засобів та психотропних речовин шляхом розкладання закладок (хованок) на території міста Запоріжжя.

30.04.2025 в ході обшуку, проведеним за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

1) дві банківські карти, банку ОщадБанк з номерами №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;

2) ваги електронні QS PASS,

3) жорсткий диск Barracuda 7200, об`ємом 320 Gbyte,

4) мобільний телефон Iphone A1688;

5) мобільний телефон Nokia 301, IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

6) телефон Samsung JA3PF1300301X,

7) телефон LG , IMEI НОМЕР_5 ;

8) упаковка від сім карти НОМЕР_6 оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна»;

9) дві лампочки (пристрої для вживання наркотичних засобів);

10) мобільний телефон Redmi NOTE 11 IMEІ НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , з сім-картою оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_9 , графічний пароль

НОМЕР_10 ) тримач для сім-карти оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна».

В ході досудового розслідування об`єкти вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до постанови слідчого від 01.05.2025 вказані об`єкти визнано речовими доказами до справі.

Метою накладення арешту на вказані об`єкти необхідні для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення усіх обставин скоєного злочину, та для проведення детальних оглядів, та призначення судових експертиз.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученими.

Слідчий в судове засідання на з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд даного клопотання без його участі, клопотання підтримує у повному обсязі, просять його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2, ч. 4, ч. 5ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Так, враховуючи наведені вище положення КПК України, вбачається, що, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідного клопотання слідчий суддя зобов`язаний: сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти у межах і відповідно до вимог закону; перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 30.04.2025 в ході обшуку, проведеним за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено:

1) дві банківські карти, банку ОщадБанк з номерами №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;

2) ваги електронні QS PASS,

3) жорсткий диск Barracuda 7200, об`ємом 320 Gbyte,

4) мобільний телефон Iphone A1688;

5) мобільний телефон Nokia 301, IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

6) телефон Samsung JA3PF1300301X,

7) телефон LG , IMEI НОМЕР_5 ;

8) упаковка від сім карти НОМЕР_6 оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна»;

9) дві лампочки (пристрої для вживання наркотичних засобів);

10) мобільний телефон Redmi NOTE 11 IMEІ НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , з сім-картою оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_9 , графічний пароль

НОМЕР_10 ) тримач для сім-карти оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна».

Наявні достатні підстави вважати, що вказане вище майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки воно може зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 30.04.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 :

1) дві банківські карти, банку ОщадБанк з номерами №№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ;

2) ваги електронні QS PASS,

3) жорсткий диск Barracuda 7200, об`ємом 320 Gbyte,

4) мобільний телефон Iphone A1688;

5) мобільний телефон Nokia 301, IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

6) телефон Samsung JA3PF1300301X,

7) телефон LG , IMEI НОМЕР_5 ;

8) упаковка від сім карти НОМЕР_6 оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна»;

9) дві лампочки (пристрої для вживання наркотичних засобів);

10) мобільний телефон Redmi NOTE 11 IMEІ НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , з сім-картою оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_9 , графічний пароль

НОМЕР_10 ) тримач для сім-карти оператору стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна».

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1