Справа № 308/8740/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління Головного управління національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001303 від 18.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 30 квітня 2023 року ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , де останній проходив військову службу, на посаді інструктора 1 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону у званні молодший сержант.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 13 год. 00 хв. 18 червня 2025 року ОСОБА_4 стало відомо про те, що його співмешканка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці можливо вступала в інтимний зв`язок з потерпілим ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_4 знайомий протягом тривалого періоду часу, а саме: близько 10 років. На ґрунті ревнощів та помсти у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_8 .

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 18 червня 2025 року близько 17:55 години, приїхав за адресою: АДРЕСА_1 , який належить, та де проживає потерпілий ОСОБА_8 , маючи при собі заздалегідь підготовлене знаряддя вчинення злочину, а саме: ніж.

Прибувши за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 зайшов на подвір`я вищевказаного будинку через незачинену хвіртку, побачив потерпілого ОСОБА_8 та переконався у відсутності сторонніх осіб на території, які завадили б йому реалізувати свій злочинний умисел. Після чого, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, керуючись своїм умислом на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, переслідуючи мотив ревнощів та помсти потерпілому ОСОБА_8 , скориставшись тим, що останній не спостерігав за його діями, оскільки був повернутий спиною до ОСОБА_4 , непомітно дістав з-під одягу заздалегідь підготовлений ніж, та тримаючи його у правій руці непомітно наблизився до потерпілого ОСОБА_9 , після чого умисно здійснив один удар лезом ножа у шию останнього, не спричинивши при цьому смертельне поранення. Однак, потерпілий ОСОБА_8 почав вчиняти активні дії з метою збереження свого життя, чинити опір, оскільки володів тактичними навичками самозахисту, так як раніше був військовослужбовцем, та проходив відповідну підготовку.

Разом з цим, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що удар у шию не приніс бажаного результату, останній з метою реалізацію свого умислу, вирішив продовжити злочинні дії, які направлені на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_8 , а саме: почав наносити серію ударів в область голови, шиї, правого передпліччя, грудної клітки, після чого наніс проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки, чим саме спричинив масивну кровотечу у потерпілого ОСОБА_8 .

У такий спосіб, ОСОБА_4 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки на той час вважав, що завдані тілесні ушкодження є критичними та спричинять смерть потерпілого ОСОБА_8 , однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки у конфлікт втрутився ОСОБА_10 , який своєчасно надав допомогу ОСОБА_8 , а саме: використовуючи власний транспортний засіб, доставив останнього до медичного закладу, де потерпілому ОСОБА_8 вчасно надали медичну допомогу в реанімаційному відділенні.

Після цього, ОСОБА_4 покинув місце події та почав вчиняти активні дії з метою переховування та уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені дії.

За таких обставин, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

18.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

19.06.2025 ОСОБА_4 . повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 18.06.2025, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.06.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 18.06.2025, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 18.06.2025, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 18.06.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 19.06.2025, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.06.2025, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 18.06.2025, протокол огляду відеозапису від 19.06.2025, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликана тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до нього необхідно застосувати відповідний запобіжний захід.

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінують ОСОБА_4 є особливо тяжким, і передбачає можливість призначення покарання на строк від семи до п`ятнадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 покинув місце події, намагаючись переховуватися від органу досудового розслідування, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, та був затриманий працівниками поліції в Ужгородському районі, с. Оноківці, урочище «Лиса Гора», поблизу вул. Будівельників.

Оскільки ОСОБА_4 є мешканцем Закарпатської області, яка межує з кордоном іншої країни, він має змогу в будь-який час здійснити спробу незаконного виїзду за кордон та покинути країну, та, як встановлено в ході досудового розслідування ОСОБА_4 являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який самовільно залишив військову частину.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 може зникнути із території Закарпатської області, в якій здійснюється досудове розслідування, та з метою уникнення відповідальності переховуватись від правоохоронних органів.

Окрім цього, на даний час наявний ризик, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час органом досудового розслідування не встановлено місцезнаходження знаряддя вчинення злочину, тобто наявний ризик, передбачений п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки знайомий особисто з потерпілим ОСОБА_9 , та тих свідків, які слідчим та судом ще не допитані, та які наразі встановлюються органом досудового розслідування, шляхом умовляння, підкупу тощо для зміни ними показань на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками, потерпілим, і тим самим схиляти й до зміни даних слідству показань, а також з експертами, якими наразі проводяться та будуть проводитись в майбутньому дослідження (зокрема, судово-медичне, судове молекулярно-генетичне),.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Будучи на волі, ОСОБА_4 й надалі матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як переслідує мотиви ревнощів та помсти потерпілому ОСОБА_9 .

Крім цього, сторона обвинувачення вважає, що наявний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на таке.

У контексті наведеного необхідно зазначити, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе іншим чином сприяти неможливістю встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, перешкоджаючи у такий спосіб кримінальному провадженню.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави унеможливить запобігання ризикам, вказаним у клопотанні, а тому необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування вивчивши докази здобуті під час досудового розслідування, а також дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 враховуючи вимоги ст.ст.177, 178, ст. 183 КПК України, приходить до висновку про неможливість забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігти ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування та спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

А тому, на підставі викладеного, орган досудового розслідування просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця за національністю, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), на посаді інструктора 1 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону, у військовому званні молодший сержант, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив визначити розмір застави.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Також зазначив, що заперечує проти даного клопотання, вказав, що він хотів лише налякати потерпілого.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також документи, надані стороною захисту, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001303 від 18.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

18.06.2025 в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

19.06.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені статтею 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001303 від 18.06.2025 року та долучених до клопотання, зокрема: рапорті від 18.06.2025 року №21161, рапорті від 18.06.2025 року №21162, доповіді від 20.10.2024 року по факту неприбуття з відпустки військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, інструктором 1 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону молодшим сержантом ОСОБА_4 , повідомлення командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_14 від 10.01.2025 року №440/1, заяві гр. ОСОБА_15 від 18.06.2025 року, протоколі огляду від 18.06.2025 року, ілюстраційною таблицею від 18.06.2025 року, фото таблицею, протоколі допиту свідка від 18.06.2025 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2025 року, протоколі допиту свідка від 18.06.2025, протоколі допиту потерпілого від 18.06.2025 року, протоколі допиту свідка від 19.06.2025, протоколі затримання від 18.06.2025 року, протоколі огляду відеозапису від 19.06.2025 року, протоколі допиту свідка від 19.06.2025 року.

Беручи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкриміноваого йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас слідчий суддя зауважує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, характер пред`явленої підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець за національністю, уродженця міста Ужгород Закарпатської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), на посаді інструктора 1 навчального взводу 4 навчальної роти 3 навчального батальйону, у військовому званні молодший сержант, хронічних захворювань не має, працює неофіційно, раніше не судимий.

Беручи до уваги наведене та вивчені матеріали внесеного клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, виходячи з того, що існує ризик незаконного впливу на них які під тиском підозрюваного можуть змінити свої показання; та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя враховує, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 пов`язаний з застосування насильства до потерпілого.

Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, зважаючи обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу ОСОБА_4 слідчий суддя вважає, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає до задоволення.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, та вчини інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, оскільки на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що наголошує сторона захисту, немає.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, беручи до уваги тяжкість злочину, який є особливо тяжким, вчинений із застосування насильства, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для визначення ОСОБА_4 застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 197, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк не більше шістдесяти днів, тобто до 15 серпня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати із 18.06.2025 року з 21 год. 30 хвилин.

Строк дії зазначеної ухвали до 15.08.2025 року включно.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя ОСОБА_1