Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кп/523/645/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №001160 від 23.08.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 22.08.2023 приблизно о 18 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi Galant» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухалась у денний час доби по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Академіка Заболотного в м. Одесі, з боку вул. Семена Палія в напрямку вул. Кримська, де організовано двосторонній, з однією за ходом руху та двома зустрічними смугами руху, у своїй смузі напрямку руху, навпроти будинку № 39А по вул. Академіка Заболотного зупинилась з метою здійснення повороту ліворуч.

Діючи необережно, а саме з кримінальною протиправною недбалістю, тобто, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, в порушення вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правил дорожнього руху), ОСОБА_6 , здійснюючи маневр повороту ліворуч, була не уважною, не стежила належним чином за дорожньою обстановкою, маючи об`єктивну можливість бачити автомобіль «Toyota Carina E» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в перпендикулярному напрямі наближався до ОСОБА_6 , рухаючись зі швидкістю приблизно 50 км/год (більш точно в ході досудового слідства не встановлено) у першій від правого краю смузі свого напрямку руху. Внаслідок чого, ОСОБА_6 , виконуючи маневр повороту ліворуч, перед зміною напрямку руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надала дорогу автомобілю марки «Toyota Carina E», що призвело до зіткнення передньою частиною автомобіля марки «Mitsubishi Galant» з реєстраційним номером НОМЕР_1 з лівою бічною частиною автомобіля марки «Toyota Carina E» з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

У результаті даної дорожньо-транспортної події, що настала в результаті кримінальної протиправної недбалості водія автомобіля марки «Mitsubishi Galant» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_6 , водію автомобіля марки «Toyota Carina E» з реєстраційним номером НОМЕР_2 ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритих компресійних переломів тіл 6-го та 8-го грудних хребців, що спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм небезпеки для життя.

В умовах даної події водію автомобіля марки «Mitsubishi Galant» з реєстраційним номером НОМЕР_1 ОСОБА_8 перед зміною напрямку руху, необхідно було переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям на проїзній частині, дати дорогу автомобілю марки «Toyota Carina E» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який рухався у зустрічній смузі руху, що передбачено вимогами пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

Водій автомобіля марки «Mitsubishi Galant» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , виконуючи вимоги п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, мала технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної події, а тому її перебували в причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної події.

У даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водію автомобіля марки «Toyota Carina E» з реєстраційним номером НОМЕР_2 необхідно було з моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів до зниження швидкості руху керованого ним автомобілю, аж до зупинки, тобто, він повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. У даній ситуації у ОСОБА_7 була відсутня технічна можливість уникнути настання даної події шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху.

Суд визнає правильною кваліфікацію діяння ОСОБА_6 за частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

В силу ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, а це, зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав обвинувальний акт, просив визнати ОСОБА_6 винною у пред`явленому обвинуваченні та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора та просив задовольнити цивільний позов.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 зазначила, що обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, визнає, однак свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнає. Пояснила, що 22 серпня 2023 року вона разом із трьома пасажирами поверталася додому з торгового центру «Рів`єра». Під`їжджаючи до дорожньої розмітки, мала намір здійснити поворот ліворуч із вулиці Семена Палія. На першій смузі її пропустили, однак перед другою смугою вона на декілька сантиметрів виїхала вперед і зупинилась. У цей момент у ліву частину її автомобіля на швидкості врізався автомобіль марки «Toyota Carina E».

Після зіткнення вона зупинилась, увімкнула аварійну світлову сигналізацію та мала намір підійти до іншого автомобіля. Проте з транспортного засобу «Toyota Carina E» вийшли двоє чоловіків, які почали висловлюватись нецензурною лайкою. Погодні умови в момент події були нормальними, було світло. Також обвинувачена додала, що, на її думку, причиною дорожньо-транспортної пригоди стали не лише її дії, а й дії потерпілого.

Обвинувачена зазначила, що цивільний позов, поданий потерпілим про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, визнає частково: у частині майнової шкоди визнає, у частині моральної шкоди залишає на розсуд суду.

Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що прокурором не доведено вину його підзахисної у вчиненні кримінального правопорушення, вказав на наявність неправомірних дій з боку потерпілого та просив суд виправдати обвинувачену.

Не дивлячись на часткове визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у скоєнні інкримінованого злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав наступні показання. 22.08.2023 року він повертався з роботи, керуючи автомобілем марки «Toyota Carina E», та рухався по вулиці Заболотного в напрямку вулиці Семена Палія зі швидкістю близько 50 км/год. Наблизившись до автомобіля «Mitsubishi Galant», намагався уникнути зіткнення, у зв`язку з чим здійснив маневр праворуч, внаслідок чого його транспортний засіб перекинувся двічі.

Після зіткнення потерпілий відчував утруднене дихання і припускав, що в нього зламані ребра. Згодом, під час огляду в травмпункті, було встановлено, що у нього зламано два хребці. В автомобілі також перебували двоє пасажирів, які серйозних тілесних ушкоджень не отримали.

Потерпілий проходив лікування протягом кількох місяців. Суму моральної шкоди обґрунтовує тим, що внаслідок його тривалого лікування та фізичних страждань на його дружину було покладено надмірне психологічне та побутове навантаження, а також тим, що в період його перебування в лікарні помер його хворий дідусь, за яким він здійснював постійний догляд. ОСОБА_7 підтримав поданий ним цивільний позов у повному обсязі, з підстав, викладених у відповідній заяві.

Також судом досліджено наступні докази.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомила, що була очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, оскільки перебувала в салоні автомобіля як пасажир сиділа попереду на передньому пасажирському сидінні поруч із обвинуваченою ОСОБА_6 .

Зі слів свідка, 22 серпня 2023 року вони разом поверталися додому на червоному автомобілі марки «Mitsubishi Galant», за кермом якого перебувала ОСОБА_6 .. Під час здійснення повороту ліворуч на другій смузі їх не пропустили; огляд інших смуг не було видно, тому ОСОБА_6 зробила маневр у цей момент з протилежного напрямку раптово з`явився чорний автомобіль, який зіткнувся з їхнім транспортним засобом. Унаслідок зіткнення в їхнього автомобіля було знесено передній бампер, інший автомобіль розвернуло. Жоден з пасажирів в їх автомобілі тілесних ушкоджень не отримав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що точної дати дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає. Повідомив, що на момент події перебував у автомобілі марки «Mitsubishi Galant», у якому було четверо осіб: за кермом перебувала ОСОБА_6 , на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_9 , позаду він та ще один пасажир, ОСОБА_11 .

Свідок зазначив, що водій увімкнула лівий покажчик повороту, оскільки мала намір здійснити поворот ліворуч (в`їхати у двір). Назву вулиці він не пам`ятає. За його словами, на дорозі було дві смуги у попутному напрямку та дві у зустрічному. Маневр повороту ліворуч відбувався за умов, коли інші водії пропускали їхній автомобіль.

Свідок не зміг точно вказати, на якій саме смузі сталося зіткнення. Повідомив, що пасажири автомобіля «Mitsubishi Galant» тілесних ушкоджень не отримали. Натомість водій чорного автомобіля марки «Toyota Carina E» зазнав тілесних ушкоджень свідок бачив, як його забрала карета швидкої допомоги. Також зазначив, що в автомобілі «Toyota» перебував ще один пасажир. Зазначив, що швидка медична допомога прибула на місце події приблизно через 1015 хвилин після зіткнення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що 22 серпня 2023 року близько 18:00 вони поверталися додому з торгового центру «Рів`єра». Автомобілем керувала ОСОБА_6 . При здійсненні повороту ліворуч на першій смузі їх пропустили, після чого, під`їжджаючи до другої смуги, транспортний засіб зупинився приблизно на 1015 секунд.

Свідок зазначив, що не мав можливості бачити ситуацію на другій смузі, і раптово з неї з`явився автомобіль, який врізався в їхню машину та внаслідок зіткнення перекинувся. Всі пасажири автомобіля «Mitsubishi Galant», у якому перебував свідок, тілесних ушкоджень не зазнали. Свідок бачив, як з іншого автомобіля «Toyota Carina E» водія дістали та згодом забрала карета швидкої медичної допомоги. ОСОБА_11 також зазначив, що під час ДТП він перебував на задньому сидінні, за переднім пасажиром. Погодні умови були сприятливими, на вулиці було світло.

Під час судового розгляду справи прокурор повідомив про відмову від допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з тим, що йому стало відомо про направлення зазначеної особи ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_3 , що унеможливлює його участь у судовому засіданні. Судом прийнято відмову прокурора.

Вина обвинуваченої підтверджується в повному обсязі встановленими в ході судового розгляду обставинами правопорушення та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

- Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2023 року, зі схемою ДТП та фото таблицею до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2023 року;

- Довідкою КНП «ООКЛ» Одеської обласної ради щодо стану потерпілого ОСОБА_7 від 22.08.2023 року;

- Висновком щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного чи іншого сп`яніння відносно ОСОБА_6 від 22.08.2023 року, який є негативним;

- Постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23.08.2023 року, згідно якої визнано речовим доказом у кримінальному проваджені автомобіль марки «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Carina E», н/з НОМЕР_2 ;

- Ухвалою від 31.08.2023 про накладення арешту на речові докази у кримінальному проваджені автомобіль марки «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Carina E», н/з НОМЕР_2 ;

- Висновком експерта №23-4507 від 02.10.2023 за результатами проведеної судово автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 встановлено, що рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, дозволяли водієві контролювати напрямок руху автомобіля по наміченій траєкторії, знижувати швидкість руху з відомою водію ефективності, аж до зупинки, що свідчить про відсутність технічних несправностей на досліджуваному автомобілі, які б могли провести до втрати курсової стійкості та керованості.

Оскільки на досліджуваному автомобілі «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 на момент ДТП були відсутні технічні несправності в інші питання не вирішувались;

- Висновком експерта №23-4508 від 02.10.2023 за результатами проведеної судово автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля «Toyota Carina E», н/з НОМЕР_2 встановлено, що рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля «Toyota Carina E», н/з НОМЕР_2 на момент ДТП перебували в працездатному стані, дозволяли водієві контролювати напрямок руху автомобіля по наміченій траєкторії, знижувати швидкість руху з відомою водію ефективності, аж до зупинки, що свідчить про відсутність технічних несправностей на досліджуваному автомобілі, які б могли провести до втрати курсової стійкості та керованості даного транспортного засобу.

Оскільки на досліджуваному автомобілі «Toyota Carina E», н/з НОМЕР_2 на момент ДТП були відсутні технічні несправності інші питання не вирішувались;

- Висновком експерта №23-4509 від 10.10.2023 за результатами проведеної судової транспортно-трасологічної експертизи механізму зіткнення автомобілів «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 та Toyota Carina E», н/з НОМЕР_2 встановлено, аналіз і узагальнення виділених фактів і обставин, з урахуванням результатів транспортно-трасологічних досліджень дає підстави для встановлення елементів механізму ДТП:

- в початковий період розвитку ситуації ДТП, автомобілі Mitsubishi Galant р/н НОМЕР_4 та Toyota Carina Е р/н НОМЕР_2 рухались у зустрічних, перехресних, поперечних напрямках;

- мало місце контактна взаємодія ударного характеру між рухомими у зустрічних, перехресних, поперечних напрямках автомобілями Mitsubishi Galant р/н НОМЕР_1 та Toyota Carina Е р/н НОМЕР_2 - між передньою частиною автомобіля Mitsubishi Galant і лівою бічною частиною автомобіля Toyota Carina Е;

- в початковий момент взаємного контактування автомобілі Mitsubishi Galant р/н НОМЕР_4 та Toyota Carina Е р/н НОМЕР_2 розташовувались на проїжджій частині таким чином, що кут між поздовжніми осями становив близько 90+5° спереду назад та справа наліво щодо автомобіля Mitsubishi Galant та зліва направо відносно автомобіля Toyota Carina Е проти хода годинникової стрілки.

2.В початковий момент зіткнення мала місце контактна взаємодія ударного характеру між рухомими у зустрічних, перехресних, поперечних напрямках автомобілями Mitsubishi Galant р/н НОМЕР_1 та Toyota Carina Е р/н НОМЕР_2 - між передньою -астиною автомобіля Mitsubishi Galant (передній бампер, передній реєстраційний номер) і лівою бічною частиною автомобіля Toyota Carina Е (задня ліва двері, заднє ліве колесо, заднє ліве крило, задній бампер зліва).

3.З урахуванням характеру та початкового напрямку руху транспортних засобів до моменту зіткнення, їх кінцевого розташування та механічних пошкоджень після зіткнення, а також слідової інформації, зафіксованої в ході огляду місця події від 22.08.2023 року, можливо прийти до висновку про те, що місце зіткнення автомобілів Mitsubishi Galant р/н НОМЕР_4 та Toyota Carina Е р/н НОМЕР_2 розташовувалось в правій смузі проїзної частини вул. Ак. Заболотного напрямку руху в бік вул. Семена Палія м. Одеса, в районі розташування подряпини на асфальті, що позначено на схемі цифрою 5.

- Заявою ОСОБА_7 до слідчого СВ ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001160 від 23.08.2023 року;

- Випискою з медичної картки потерпілого ОСОБА_7 від 23.08.2023 № 17557, відповідно до якої встановлено діагноз: закритий, неускладнений перелом тіла Th-12 хребця І ступеня компресії;

- Висновком експерта №1501 від 13.10.2023 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявились наступні тілесні ушкодження: закриті компресійні переломи тіл 6-го та 8-го грудних хребців. Вказані ушкодження утворились від дій тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Не виключено, що дані ушкодження утворились від дії частин салону автомобіля, в умовах ДТП. Враховуючи рентгенологічні дані та дані медичної документації, слід вважати, що вони могли бути спричинені 22.08.2023.

2. Всі вищевказані ушкодження не були небезпечними для життя, складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, причинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

-Консультаційним висновком спеціаліста від 18.09.2023 стосовно пацієнта ОСОБА_7 ;

-Комп`ютерною термографією грудного відділу хребта пацієнта ОСОБА_7 від 15.09.2023 року;

-Висновком експерта від 09.11.2023 року №23-5334 судової автотехнічної експертихи обставин зіткнення автомобілів «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 та Toyota Carina E», н/з НОМЕР_2 встановлено, що в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водію автомобіля Mitsubishi Galant р/н НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху було необхідно переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям на проїзній частині, дати дорогу зустрічним транспортним засобам, тобто вона повинна була діяти відповідно до вимог п.п.10.1,10.4 Правил дорожнього руху України.

2.В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля Mitsubishi Galant р/н НОМЕР_1 , з технічної точки зору, виконуючи вимоги п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, мала технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортній події.

3.В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля Toyota Carina Е р/н НОМЕР_2 з моменту коли він мав об`єктивну можливість виявити, що автомобіль Mitsubishi Galant, який рухався в зустрічному напрямку та почав виконувати маневр повороту ліворуч не давши йому дорогу, повинен був оцінити сформовану дорожню обстановку як небезпечну для руху та негайно вжити заходів щодо зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, тобто діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

4.В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля Toyota Carina Е р/н НОМЕР_2 не мав технічної можливості зупинитись до місця зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування, як це регламентовано вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.

5.Оскільки водій автомобіля Mitsubishi Galant р/н НОМЕР_1 належним виконанням вимог пунктів 10.1,10.4 Правил дорожнього руху України мала технічну можливість запобігти настання події, а водій автомобіля Toyota Carina Е р/н НОМЕР_2 шляхом виконання вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не мав такої можливості, тому в причинному зв`язку з фактом ДТП перебувають фактичні дії водія автомобіля Mitsubishi Galant р/н НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам пунктів 10.1,10.4 Правил дорожнього руху України.

-Результатом токсологічного дослідження № 538 обстежуваного ОСОБА_7 від 24.08.2023, який показав, що при токсологічному дослідженні в крові не виявлено етанол.

- Характеризуючими матеріалами відносно особи обвинуваченої ОСОБА_6 .

Будь-яких інших підстав, визначених ст. 86, 87 КПК України щодо недопустимості доказів стороною захисту не наведено.

Таким чином, на підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 винна у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. Навпаки, ст. 94 КПК України визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначені вище докази зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, надані стороною обвинувачення та долучені в судовому засіданні до кримінального провадження, є допустимими та такими, що в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання суд керується відповідними роз`ясненнями, які містяться в п. 20 Постанови Верховного суду України № 14 від 23.12.2015 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до статей 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Також суд враховує відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, працює фармацевтом у аптеці, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченій ОСОБА_6 передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочину.

- обґрунтованості обвинувачення.

Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 65 КК України).

На підставі викладеного, призначаючи покарання обвинуваченій відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ч. 1 ст.286 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є не тяжким злочином, обставини його вчинення, поведінку обвинуваченого безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та в перебігу досудового та судового провадження, позицію потерпілого, а також, беручи до уваги дані про особу обвинувачену, яка є громадянкою України, має місце реєстрації та проживання, працевлаштована, є раніше не судимою особою, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 , а також запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень застосування до неї покарання у виді штрафу, у межах визначених санкцією інкримінованої йому статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Крім того, санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, передбачено покарання - позбавлення права керування транспортними засобами.

Водночас при вирішенні питання щодо необхідності його призначення, суд бере до уваги встановленні під час судового розгляду порушення обвинуваченою правил дорожнього руху, документи, які характеризують її особу, наслідки у вигляді шкоди здоров`ю потерпілого, відсутність її відшкодування, думку потерпілого, який просив визнати обвинувачену винною та призначити покарання у вигляді штрафу 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавити права керувати транспортними засобами на строк два роки, а також наслідки вчиненого, та приходить до висновку про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 , ухвалюється з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Потерпілий ОСОБА_7 заявив цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення майнової шкоди у розмірі 116 851,83 гривень та моральної шкоди у розмірі 200000,00 гривень завданої вчиненням кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 заявлені вимоги позовного характеру про стягнення майнової та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення визнала частково.

При вирішені питання обґрунтованості заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За частиною першою статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Потерпілим у обґрунтування цивільного позову надано чеки, які підтверджують витрати, пов`язані з його лікуванням. У позові ОСОБА_7 зазначив, що загальна сума понесених витрат на лікування та відновлення становить 7 329,55 (сім тисяч триста двадцять дев`ять) грн 55 коп.

Однак суд, перевіривши всі надані чеки, встановив, що потерпілим було подано два чеки на однакову суму 396,00 (триста дев`яносто шість) гривень, датовані 23.08.2023 року, які засвідчують покупку в аптеці ТОВ «ВИТА». Таким чином, сума, зазначена в позові, не є достовірною.

Дослідивши надані чеки, суд вважає обґрунтованою та достовірною сумою витрат на лікування ОСОБА_7 суму у розмірі 6 909,25 (шість тисяч дев`ятсот дев`ять) грн. 25 коп.

Щодо суми понесеної потерпілим майнової шкоди у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, суд, ознайомившись із наданими доказами, підтверджує, що загальна сума майнової шкоди становить 157 030,00 (сто п`ятдесят сім тисяч тридцять) грн. 00 коп., виходячи з наступного.

25.01.2024 року на замовлення ОСОБА_7 ТОВ «Експертне бюро «АЙСТРА» було виготовлено звіт №46-ОД/1.3 визначення матеріального збитку нанесеному власнику колісного транспортного засобу марки Toyota, модель Carina E, н/з НОМЕР_5 , 1994 року. Зазначена інформація підтверджується квитанцією вищезазначеного ТОВ.

Також потерпілий зазначив, що 12.01.2024 року йому було погоджено та виплачено ПрАТ «СК «Євроінс Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 47 508,17 (сорок сім тисяч п`ятсот вісім) грн. 17 коп. Відповідно, остаточна сума майнової шкоди становить 109 521,83 (сто дев`ять тисяч п`ятсот двадцять одна) грн. 83 коп.

Враховуючи вищезазначене, загальний розмір майнової шкоди, завданої ОСОБА_7 , становить 116 431,08 (сто шістнадцять тисяч чотириста тридцять одна) гривню 08 копійок.

Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 документально підтверджений розмір майнової шкоди, пов`язаної з лікуванням та понесеної потерпілим майнової шкоди у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу в загальній сумі 116431,08 (сто шістнадцять тисяч чотириста тридцять одна) грн. 08 коп.

Щодо позовних вимог потерпілого до обвинуваченого щодо відшкодування моральної шкоди, суд керується наступними вимогами закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом об`єктивно встановлено, що потерпілому ОСОБА_7 спричинено моральну шкоду внаслідок не умисної протиправної дії обвинуваченої, яка мала місце 22.08.2023 р., та внаслідок якої потерпілому було спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, через що ОСОБА_7 зазнав фізичного болю, страждань, а також душевних страждань, оскільки, на думку суду, спричинення встановлених тілесних ушкоджень беззаперечно тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків, неможливість активного особистого життя, роботи в попередніх обсягах (до поранення) та потребує додаткових зусиль, необхідних для організації свого життя як в побуті, так й роботі у зв`язку з наявними тілесними ушкодженнями.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що необхідно стягнути з обвинуваченої на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень. Саме таку суму суд вважає співмірною заподіяній моральній шкоді потерпілому. Також при визначенні розміру моральної шкоди, суд керується принципом розумності, виваженості та справедливості, враховує всі встановлені обставини по справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з наданих прокурором довідок про витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні, їх сукупна вартість становить 10754, 20 (одна тисяча сімсот п`ятдесят чотири) грн 20 коп за проведення експертних досліджень Одеським НДІ судових експертиз МЮ України.

Вказані витрати документально підтверджені, а тому в порядку ст. 124 КПК України, підлягають стягненню на користь держави із ОСОБА_6 .

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, зокрема у вигляді арешту майна скасувати.

Запобіжний захід під час судового провадження до ОСОБА_6 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 100, 128-129, 368, 370, 373-374 КПК України, ст.ст. 81,1200 ЦПК суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч (4000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три (3) роки.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , РНОКПП: НОМЕР_6 до обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС в Одеській області про стягнення майнової та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС в Одеській області на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 - 116431,08 (сто шістнадцять тисяч чотириста тридцять одну) грн. 08 коп. майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС в Одеській області на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп. моральної шкоди.

Речові докази: 1) автомобіль «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 належить ОСОБА_13 повернути власнику; 2) автомобіль «Toyota Carina E», н/з НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути потерпілому.

Арешт накладений на автомобіль «Mitsubishi Galant», н/з НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 належить ОСОБА_13 та автомобіль «Toyota Carina E», н/з НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 31.08.2023 року (справа №523/15187/23) скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС в Одеській області, на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 10754,20 (десять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн. 20 коп.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пересипський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1