н/п 1-кс/766/6362/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУ НП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в с т а н о в и ла :

06.08.2025 року слідчий СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУ НП в Херсонській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 , звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001848 від 04.08.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України строком на 60 (шістдесят) днів з визначенням розміру застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01.01.2025 3028 грн.), що становить 181 680 гривень.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

-Переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 обізнаний про тяжкість покарання за вказаний злочин, а саме позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та з метою уникнення покарання може переховуватись від суду.

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування.

Зокрема, згідно ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, сторона обвинувачення, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, дійшла обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Тяжкість кримінального покарання може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Наведені вище обставини у сукупності дають підстави стверджувати, що підозрюваний у разі необрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи обрання йому запобіжного заходу, який належним чином не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, зможе за необхідності переховуватися від суду.

Може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у яких він обвинувачується, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про це може свідчити те, що ОСОБА_4 у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу матиме сприятливі умови для подальшого вчинення кримінальних правопорушень.

Незаконно впливати на свідків чи потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Свідки та потерпілий у кримінальному провадженні проживають в одному населеному пункті із підозрюваним, йому відоме їх місце проживання та вони є знайомими між собою, та у разі перебування підозрюваного на волі, останній матиме реальну можливість здійснити вплив на свідків та потерпілого з метою спотворення відомостей, які останні надали у своїх свідченнях органу досудового розслідування.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити зазначивши про вчинення підозрюваним злочину з особливим цинізмом використовуючи зброю видану військовою частиною.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованості підозри, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованості підозри, враховуючи особу підозрюваного, який є діючим військовослужбовцем та виконує важливі бойові завдання, просила застосувати до її підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, а у раз і задоволення клопотання прокурора зменшити розмір застави, який є непомірним для підозрюваного. Вважає ризики, заявлені стороною обвинувачення, не підтвердженими належними доказами.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділу поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001848 від 04.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді маскувальника військової частин НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», 03.08.2025 року, близько о 23 год. 45 хв., більш точного часу орагном досудового розслідування не встановлено, разом з військовослужбовцем цієї ж військової частини ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 , знаходились на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. Будучи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 в ході конфлікту з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, спрямованим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що знайшла свій вираз в прагненні показати свою перевагу над іншими особами, зневагу до існуючих правил та норм поведінки у суспільстві, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 декілька ударів руками в обличчя., після чого взяв закріплену за ним бойову нарізну вогнепальну зброю АКС-74У (№ НОМЕР_2 ), та тримаючи її у руках, привів її в бойову готовність шляхом зняття з запобіжника та досиланням патрону в патронник, після чого здійснив за її допомогою у хаотичному напрямку близько 10 пострілів, в прагненні показати свою перевагу над іншими особами та з метою залякування. Своїми діями ОСОБА_4 порушив громадський порядок у с. Інгулівка, Херсонського району, Херсонської області, де діяла на той момент комендантська година.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, 03.08.2025, близько о 23 год. 50 хв. знаходячись уже на подвір`ї домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , наніс потерпілому не менше 2х ударів двома руками в обличчя, від яких останній впав на землю, після чого ОСОБА_4 взяв закріплену за ним бойову нарізну вогнепальну зброю АКС-74У (№ НОМЕР_2 ), та тримаючи її у руках, здійснив близько 5 пострілів в повітря, та в подальшому спрямував зброю в землю, де в цей час лежав потерпілий ОСОБА_8 , розуміючи, що при застосуванні вогнепальної зброї в напрямку землі енергії кулі буде достатньо для ураження живої цілі навіть через рикошет, та здійснив хаотичну автоматну стрільбу чергою, в результаті чого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який перебував перед ОСОБА_4 , отримав відповідно до довідки №706 про фіксацію тілесних ушкоджень від 04.08.2025 виданого КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня Херсонської обласної ради» - відкритий вогнепальний багатоуламковий перелом В/3 обох кісток правої гомілки зі зміщенням, вогнепальне осколкове поранення Н/3 правої гомілки.

Таким чином, внаслідок хаотичної стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї АКС-74У (№ НОМЕР_2 ),, ОСОБА_4 , діючи протиправно, зі злочинною недбалістю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, не бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, спричинив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до довідки №706 про фіксацію тілесних ушкоджень від 04.08.2025 виданого КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня Херсонської обласної ради» - відкритий вогнепальний багатоуламковий перелом В/3 обох кісток правої гомілки зі зміщенням, вогнепальне осколкове поранення Н/3 правої гомілки.

За вищевикладених обставин, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням вогнепальної зброї.

04.08.2025 о 21.05 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Протокол затримання особи ( ОСОБА_4 ) було підписано підозрюваним та захисником адвокатом ОСОБА_5 (доручення №002-210000608 від 04.08.2025 року) та понятими без жодних зауважень та застережень щодо його змісту. Підозрюваний копію протоколу отримав та жодних зауважень щодо його змісту також не надав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

05.08.2025 слідчим СВ Відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням вогнепальної зброї.

Доказів недотримання строків вручення письмового повідомлення про підозру визначених ст. 278 КПК України матеріали клопотання не містять та стороною захисту надані не були.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

- Повідомленням на лінію «102», яке зафіксоване у рапорті від 04.08.2025, про нанесення потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

- Протоколом огляду місця події від 04.08.2025, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 де було виявлено та вилучено: змив на фрагмент медичного бинту з лівого чорного капця; змив на фрагмент медичного бинту з правого капця; пару капців чорного кольору; змив на фрагмент медичного бинта з поверхні фрагменту гуми; вісім предметів схожих на гільзи від набоїв 5,45 мм з маркуванням один «89-270» та сім «17-83» виявлені на подвір`ї; три предмети схожі на гільзи від набоїв 5,45 мм. з маркуванням один «89-270» та два «17-83» виявлені в кімнаті №2 приміщення будинку.

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , разом зі співмешканкою ОСОБА_11 , в будинку якої за адресою: АДРЕСА_3 , кілька місяців проживають військовослужбовці ЗСУ на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . 03.08.2025 близько 23:40 год. ОСОБА_10 перебував за місцем свого проживання та почув звуки пострілів на вулиці. Вийшовши вулицю, щоб з`ясувати що відбувається, побачив поряд із будинком ОСОБА_11 місцевого мешканця на ім`я ОСОБА_15 , що проживає в с. Чайкіне, який лежав на землі, а поруч із ним стояв військовослужбовець ЗСУ на ім`я ОСОБА_12 з автоматом в руках. Коли ОСОБА_10 спробував наблизитись до хлопців, ОСОБА_15 сказав, щоб він вертався додому, оскільки ОСОБА_12 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та може вистрілити й у нього. Після чого ОСОБА_10 повернувся до місця мешкання, розповів, що трапилося своїй співмешканці та разом із нею вийшов на вулицю, де побачив, що ОСОБА_12 лупцює ОСОБА_15 та вимагає у нього документи, при цьому здійснивши декілька пострілів з автомата поруч із ним. В цей час на місце події приїхав командир військовослужбовців та заспокоїв ОСОБА_12 .

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зазначив, що перебуває на посаді водія у ВЧ НОМЕР_1 та 03.08.2025 близько 19:00 год. вертаючись з АДРЕСА_5 до місця тимчасової дислокації за адресою: АДРЕСА_3 , зустрів знайомого місцевого мешканця на ім`я ОСОБА_15 , якому запропонував підвезти його. ОСОБА_15 погодився та разом із ОСОБА_16 приїхав до вищевказаного будинку, де вже знаходилися військовослужбовці ЗСУ на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , з якими ОСОБА_16 проживав. Хлопці, які вже приготували їжу, запропонували ОСОБА_15 приєднатися до них, на що останній погодився. ОСОБА_16 випивши декілька чарок горілки, сказав хлопцям, що пішов відпочивати, в свою чергу, ОСОБА_15 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 продовжили вживати алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_16 розбудив ОСОБА_14 та повідомив, що їх командир збирає зброю військовослужбовців. Про обставини події ОСОБА_16 дізнався коли на місце приїхали представники ВСП та поліція.

- Довідкою №706 про фіксацію тілесних ушкоджень від 04.08.2025 виданою КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня Херсонської обласної ради» з наступним даігнозом - відкритий погнепальний багатоуламковий перелом В/3 обох кісток правої гомілки зі зміщенням, вогнепальне осколкове поранення Н/3 правої гомілки.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 який показав, що 03.08.2025 року о 20:00 він почав вживати алкогольні напої разом з ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_3 і в той же час до їх місця дислокації прийшли двоє цивільних осіб і приєднались до їх компанії. Одного з цивільних ОСОБА_18 знає, як чоловіка на ім`я ОСОБА_15 . Через деякий час між ОСОБА_19 та ОСОБА_15 виник словесник конфлікт, в ході якого ОСОБА_15 дістав з кишені ніж та почав погрожувати іншій цивільній особі в свою чергу цивільна особа втекла. ОСОБА_20 почав заспокоювати ОСОБА_15 але ОСОБА_21 в свою чергу взяв свій автомат та повідомив ОСОБА_15 щоб він покинув даний будинок. Коли вони вийшли на територію подвір`я ОСОБА_22 здійснив декілька пострілів вгору після чого почав стріляти в бік ОСОБА_15 в область ніг, внаслідок чого влучив останньому в нижню кінцівку.

- Допитом свідка ОСОБА_11 , яка показала, що у її власності перебуває будинок за адресою: АДРЕСА_3 , який вона надала для користування військовослужбовцям ОСОБА_23 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . ОСОБА_11 перебувала за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_6 . Так 03.08.2025 року близько о 23:50 годині вона відпочивала за місцем мешкання і почула декілька пострілів однок вона не звернула на це уваги. Через деякий час її розбудив співмешканець ОСОБА_10 та повідомив, що він знаходився на вулиці і почув постріли неподалік буд. АДРЕСА_3 та пішов перевірити і з`ясував, що військовослужбовець ОСОБА_12 вистрелив в ногу цивільному ОСОБА_15 .

- Іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке є тяжким, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Належного обґрунтування та конкретизації ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, подане клопотання не містить та прокурором не обґрунтовано в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає їх недоведеними.

Щодо твердження захисника про відсутність доказів наявних ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, суд зазначає, що на даній стадії розгляду не надається оцінка доказам. Суд досліджує наявність або відсутність ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваного винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 який народився у 1986 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні. Крім того, слідчим суддею враховується міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 має середню спеціальну освіту, одружений, має дітей 2012, 2016 року народження, військовослужбовець за мобілізацією, має статус учасника бойових дій, має місце реєстрації, раніше не судимий.

Разом з тим, сам по собі факт наявності міцних соціальних зв`язків (має родину, роботу, позитивну характеристику з місця роботи), не спростовує висновків слідчого судді щодо наявності вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливості їм запобігти, шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_24 у разі визнання його винним, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання та дати повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, при вчиненні кримінального правопорушення ,використовував зброю, видану військовою частиною. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_4 , даних про його особу, який є діючим військовослужбовцем, та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованого діяння, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У разі внесення застави згідно ч.5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.10.2025 року включно.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 04 серпня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0001848 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 02.10.2025 року (включно).

Роз`яснити та попередити ОСОБА_4 що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1