Справа № 351/1672/24
Провадження № 11-кп/4808/322/25
Категорія ст. 126-1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження кримінального провадження №0000121 за апеляційною скаргою прокурора Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09 травня 2025 року, згідно з яким

ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розтоки Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі ст. 91-1 КК України застосовано до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, відповідно до яких покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- заборонено наближатися на відстань 10 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_9 , постійно проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 3 місяці;

- направлено для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці,

з участю прокурора ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводило до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Так, ОСОБА_8 протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне насильство щодо іншої особи з якою перебуває в сімейних відносинах - своєї тещі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він постійно проживав, що призводило до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_9 .

Зокрема, 02.03.2024 близько 20:00 год. ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання, вчинив словесний конфлікт відносно своєї тещі ОСОБА_9 , в ході якого голосно кричав, ображав нецензурними словами, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За вище вказаним фактом працівниками відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області того ж дня відносно ОСОБА_8 було складено та скеровано до Снятинського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за результатом розгляду якого 20.03.2024 постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області правопорушник ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн..

Крім цього, 09.05.2024 о 20:05 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив словесний конфлікт відносно своєї тещі ОСОБА_9 в ході якого голосно кричав, ображав нецензурними словами.

За вище вказаним фактом працівниками відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області того ж дня відносно ОСОБА_8 було складено та скеровано до Снятинського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732КУпАП, за результатом розгляду якого 14.06.2024 постановою Снятинського районного суду Івано-Франківської області правопорушник ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн..

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї ОСОБА_8 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив умисно, систематично вчиняти домашнє насильство відносно своєї тещі ОСОБА_9 , а саме 29.07.2024 приблизно о 14:00 годині ОСОБА_8 , повернувшись до фактичного місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно останньої психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо ОСОБА_9 та погрозах застосування фізичної розправи, у зв`язку з чим ОСОБА_9 звернулася до працівників відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області заявою про вчинення її зятем ОСОБА_8 домашнього насильства відносно неї, що зафіксовано у протоколі-заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.07.2024 та кваліфіковано органом досудового розслідування за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення ОСОБА_8 домашнього насильства.

Внаслідок умисних систематичних, протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 завдано психологічних страждань, у зв`язку із чим остання морально ослабла, що виразилось у втраті енергійності, повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях, тобто дії ОСОБА_8 призвели до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_9 .

Прокурор в апеляційній просить вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 , визнати винуватим за ст. 126-1 КК України, призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки та відповідно до вимог ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 59-1 КК України покарання у виді апробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зазначає, що при призначенні ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду, суд, всупереч вимог ч. 1, 2 ст. 59-1 КК України, які носять імперативний характер, не визначив обвинуваченому жодних обов`язків з метою застосування наглядових та соціально-виховних заходів, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На підставі наведеного вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 , підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Потерпіла ОСОБА_9 не з`явилася в судове засідання суду апеляційної інстанції, повідомлена належним чином про час та місце апеляційного розгляду, будь-яких заяв суд апеляційної інстанції не отримував.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без її участі.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, з мотивів, викладених у ній, просив її задовольнити;

- обвинувачений ОСОБА_8 просив залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скарги прокурора необхідно задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК. суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З апеляційної скарги прокурора вбачається, що фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , ним не оспорюються, а тому в апеляційному порядку не перевіряються.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, який суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За змістом вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнав щире каяття обвинуваченого.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого суд визнав вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_8 врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_8 , середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, який він становить для суспільства, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд приймав до уваги те. що ОСОБА_8 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання зарекомендувала себе з нейтральної сторони, постійного місця роботи не має. в минулому військовий, нагороджений почесним нагрудним знаком « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції погоджується з доводами прокурора.

Так, згідно ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Ч. 2 ст. 59-1 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З аналізу вищевказаних вимог кримінального закону вбачається, що положення, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України, є імперативною нормою.

Таким чином, при призначенні покарання у виді пробаційного нагляду на обвинуваченого в обов`язковому порядку мають бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду, суд, всупереч вимог ч. 1, 2 ст. 59-1 КК України не визначив обвинуваченому жодних обов`язків з метою застосування наглядових га соціально-виховних заходів.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції, не зазначив про необхідність покладення на ОСОБА_8 , обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, фактично неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Така помилка підлягає виправленню у межах повноважень суду апеляційної інстанції та апеляційних вимог прокурора шляхом задоволення апеляційної скарги та скасування вироку в частині призначення покарання, з ухваленням у цій частині нового вироку відповідно до апеляційних вимог.

Враховуючи обсяг вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне покласти на засудженого лише ті обов`язки, які є обов`язковими згідно із ч. 2 ст. 59-1 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

За вказаних вище обставин колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, вирок суду першої інстанції - скасувати в частині призначеного обвинуваченому покарання, з постановленням в цій частині нового вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 за ст. 126-1 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити щодо ОСОБА_8 в цій частині новий нирок.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_8 , наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_8 обмежувальні заходи, відповідно до яких покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- заборонити наближатися на відстань 10 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства ОСОБА_9 , постійно проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 3 місяці;

- направити для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Цей вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку, не пізніше наступного дня після його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5