Справа № 404/4784/25
Номер провадження 1-кс/404/2268/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Фортечного районного суду міста Кропивницького скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0000474, за ч. 2 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до Фортечного районного суду міста Кропивницького з вимогою скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0000474, за ч. 2 ст. 162 КК України.

В судове засідання скаржник не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд скарги без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Слідчий, прокурор не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Миколаєві проводить досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000474 від 03.05.2025 року, за ч. 2 ст. 162 КК України.

Предметом доказування є версія ОСОБА_3 щодо неправомірних дій службових осіб правоохоронних органів Кіровоградської області під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000175, а саме проведення несанкціонованого обшуку за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

До третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Миколаєві було подано заяву ОСОБА_3 від 20.06.2025 року в якій останній просить визнати його потерпілим в рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

21.06.2025 року слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Незаконність оскаржуваної постанови полягає у наступному.

Частина перша ст. 90 КПК України містить положення про значення рішень інших судів у питаннях допустимості доказів. Так, рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів. Під час вирішення питання щодо допустимості доказів у кримінальному провадженні, рішення суду в іншій справі має преюдиційне значення тільки у випадках визначених ст. 90 КПК» (постанова від 24.04.2024 у справі №303/307/21 ККС).

Правова преюдиція - загальне положення (правило і факт), в силу яких суд, який здійснює оцінку доказів, вправі вважати встановленими обставини, що мають значення для вирішення кримінальної справи, як такі, що не потребують повторного чи додаткового дослідження, оскільки факт розцінюється суддею як безспірний (встановлений компетентним органом і такий, що спрощує оцінку даних (постанова від 05.08.2020 у справі №700/361/17 ККС).

З тексту ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 жовтня 2024 року по кримінальному провадженню 0000175 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в отриманні неправомірної вигоди вже встановлено, що 07 жовтня 2024 року по АДРЕСА_1 , провели обшук житла: « ОСОБА_3 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, вочевидь без достатніх на те правових підстав. Таким чином вказана слідча дія не була невідкладною, а тому згідно з приписами ч. 2 ст. 234 КПК України такий обшук мав здійснюватися лише на підставі ухвали слідчого судді».

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, зокрема здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу, або з порушенням його суттєвих умов (п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України).

Ухвала слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 квітня 2025 року набрала законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України (ч. 2 ст. 21 КПК України). У сторін існує обов`язок виявляти повагу до судового рішення, яке набрало законної сили, тому необхідно зробити висновок про відсутність підстав для повторного дослідження обставин, які раніше були предметом оцінки слідчим суддею, зокрема про проникнення до житла без ухвали слідчого судді,- правова преюдиція.

Сукупність наявних обставин дає підстави вважати, що скаржник був присутнім у житлі під час проведення обшуку та хвилювався з цього приводу, що є складовим елементом заподіяння ймовірної моральн ої шкоди.

Факт проникнення до володіння в якому мешкає скаржник, а також дії пов`язані з подачею заяви про злочин та звернення з клопотанням від імені потерпілого, створили для ОСОБА_3 правові підстави набуття ним процесуального статусу потерпілого.

Висловлені доводи і повідомлені обставини у сукупності з долученими до скарги доказами, містять достатньо відомостей, які дають достатні підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_3 набув формальні ознаки потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Строк звернення до суду не пропущений, оскільки скаргу подано протягом десяти днів після отримання копії оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 55, 303-304, 307, 309, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0000474, за ч. 2 ст. 162 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 21.06.2025 року про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню №0000474, за ч. 2 ст. 162 КК України, скасувати.

Протягом одного дня з моменту одержання ухвали слідчого судді зобов`язати особу, якій доручено проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000474 визнати ОСОБА_3 потерпілим по даній справі.

Ухвала слідчого судді не оскаржується в апеляційному порядку. Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання (ч. 3 ст. 307 КПК України).

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1