МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/4251/25

Провадження № 1-в/210/537/25

04 вересня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг заяву засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшла заява засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

ОСОБА_3 просив суд розглянути справу у його відсутність. Судом з метою повного та об`єктивного розгляду справи витребувана особова справа засудженого.

Крім того, судом додаткового витребувано протокол із Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах кримінального провадження № 0001288 від 10 грудня 2020 року: затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах кримінального провадження № 0001288 від 10 грудня 2020 року; ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах кримінального провадження № 0001288 від 10 грудня 2020 року; ухвалу про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах кримінального провадження № 0001288 від 10 грудня 2020 року на інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

У своїй заяві ОСОБА_3 просить суд зарахувати йому строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання за період часу з 13 липня 2020 року по 26 квітня 2021 рік включно, з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

Прокурор ОСОБА_4 надав заяву у якій заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_3 .

За змістом частини 5 статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

На підставі частини 4 статті 107 КПК України у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого, витребувані матеріали, вважає, що заява ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З письмових матеріалів справи встановлено, що наразі ОСОБА_3 відбуває покарання в Державній установі "Криворізька виправна колонія № 80" за вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 травня 2022 року за ч. 3 ст. 307 КК України до 10 (десяти) років позбавлення волі, з конфіскацією особистого йому належного майна в межах кримінального провадження №0001170 від 04.05.2017 року.

З письмових матеріалів справи судом також встановлено, що ОСОБА_3 вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 13 січня 2025 року був виправданий у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України внесеного 10 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001288.

В межах даного кримінального провадження №0001288 від 10.12.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий 09 липня 2020 року. 10 липня 2020 року останньому слідчим суддею Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60днів, з 09 липня 2020 року по 06 вересня 2020 рік.

26 квітня 2021 року Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області змінив ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Обвинуваченого звільнено з під варти в залі суду.

Отже засуджений ОСОБА_3 наразі відбуває покарання призначене в межах кримінального провадження №0001170 від 04.05.2017 року.

У цій справі заявник просить зарахувати йому час перебування особи у слідчому ізоляторі за період з 13 липня 2020 року по 26 квітня 2021 рік включно у покарання, яке останній відбуває на разі призначене в межах іншого кримінального провадження.

Відповідно до практики Верховного Суду не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення (постанова від 25 травня 2022 р. у справі № 487/5073/18).

Як встановлено судом, тримання засудженого ОСОБА_3 під вартою з 10 липня 2020 року по 26 квітня 2021 р. було застосовано в межах іншого кримінального провадження, зокрема №0001288 від 10.12.2020, за результатами розгляду якого ОСОБА_3 виправдано.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави для зарахування ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення з 09 липня 2020 року по 26 квітня 2021 рік, який був застосований в межах кримінального провадження №0001288 від 10.12.2020у строк відбуття покарання, який останньому призначено в межах кримінального провадження № №0001170 від 04.05.2017.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити наступне. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституція України).

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (частина друга статті 1176 ЦК України).

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати (пункт 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеним законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Отже враховуючи наведені обставини, ОСОБА_3 має право на звернення до суду із цивільним позовом про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням органів досудового слідства, прокуратури та суду.

Керуючись ст. ст. 71, 72 КК України, ст. 537-539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія (№80)" копії ухвал - для відома та виконання, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1