ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/2842/25
Провадження №1-кс/505/1215/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення № 2 СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000439 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання клопотання слідчого відділення № 2 СВ Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000439 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що слідчим відділом Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000439 відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Подільською окружною прокуратурою.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що 18.06.2025 до Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення з 2 прикордонного загону м. Подільськ, про те, що група осіб, на території Подільського районну, Одеської області, займаються переправлення осіб через державний кордон України, за грошову винагороду.

В подальшому встановлено, що до вказаної протиправної діяльності можливо причетний громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України, в обхід встановлених пунктів пропуску.

Зважаючи на виниклі обставини, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбачуваного ч. 3 ст. 332 КК України, а також відшукання та вилучення речових доказів, а саме: рукописних та друкованих записів, банківських карток, технічних засобів, в тому числі мобільних телефонів, сім карт мобільних операторів, а також коштів отриманих злочинним шляхом, 20.08.2025 невідкладно в порядку ст. ст. 233, 234 КПК України проведено обшук транспортного засобу марки автомобіля марки «VOLKSWAGEN» моделі PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13 Pro Max» ІМЕІ: НОМЕР_2 із мобільним оператором НОМЕР_3 , а також грошові кошти у сумі 12050 гривень, вищевказане майно належить ОСОБА_5 ..

Крім цього, 20.08.2025 проведено огляд місця події на ділянці місцевості за координатами 47.6085499, 29.3204227 в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий зазначає, що вказаний вилучене майно в ході вказаних слідчих дій являються речовими доказами по кримінальному правопорушенню.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

У судовому засіданні прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали заявлене ним клопотання, з підстав викладених у ньому та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про накладення арешту майна на власність його підзахисного, вважаючи вказане клопотання безпідставним оскільки відсутні докази причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Підозрювані ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчими слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження за № 0000439 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 20.08.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч. 2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчими СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню за № 0000439 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження, терміновість звернення із клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, належить до такого, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається накладення арешту з метою його збереження.

Щодо строків звернення до слідчого судді

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Так, відповідно до досліджених матеріалів, доданих до клопотання слідчого, 20.08.2025 проведено огляд місця події на ділянці місцевості за координатами 47.6085499, 29.3204227 в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» моделі PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

21.08.2025 клопотання слідчого надійшло до суду, що вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2025 та передано для розгляду судді ОСОБА_1 , на наступний робочий день після вилучення майна.

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів), наявні достатні підстави вважати, що зазначені вище речі та майно можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні та мають ознаки речових доказів, оскільки: мобільний телефон може містити відомості про контакти організаторів та учасників протиправної діяльності, листування у месенджерах, геолокаційні дані, фото- та відеофіксації місць збору та переміщення осіб, а також інформацію про грошові розрахунки, що безпосередньо підтверджує обставини організації незаконного переправлення; грошові кошти у сумі 12 050 грн за версією сторони обвинувачення, отримані у результаті злочинної діяльності як винагорода за переправлення осіб через державний кордон, тобто є предметом кримінально протиправних дій та підтверджують корисливий мотив учасників; транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» PASSAT, використовувався як знаряддя у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема для перевезення осіб до місця незаконного перетину державного кордону, а також для транспортування учасників організованої групи, що свідчить про його використання як знаряддя злочину.

Таким чином, вищевказане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а саме: є знаряддям вчинення кримінального правопорушення (автомобіль, телефон), зберегло на собі його сліди (дані в телефоні, місце розташування транспортного засобу), є предметом кримінально протиправних дій та набутим злочинним шляхом (грошові кошти).

Вказані обставини дають підстави для висновку, що незастосування арешту до такого майна може створити ризик його приховування, відчуження чи знищення, що унеможливить належне проведення досудового розслідування.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів), наявні достатні підстави вважати, що зазначені вище речі та майно можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні та мають ознаки речових доказів.

Слідчим суддею було ретельно перевірено клопотання та надані до них додатки, перелік майна і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме забезпечення збереження речових доказів, тому є правові підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи, що вилучені речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно на даній стадії досудового розслідування.

Керуючись статтями 98,107,131,132,170,171-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Повністю задовольнити клопотання слідчого.

Накласти арешт, у кримінальному провадженні № 0000439 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на майно, вилучене у ОСОБА_5 , заборонивши власнику майна та третім особам, відчужувати, користуватись та розпоряджатися ним будь-яким чином, а саме на:

- мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 13 Pro Max» IMEI: НОМЕР_2 із номером мобільного оператора НОМЕР_3 ;

- грошові кошти у сумі 12050 гривень (9 купюр номіналом 1 000 грн, 5 купюр номіналом 500 грн, 2 купюри номіналом 200 грн, 3 купюри номіналом 50 грн);

- автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , 1997 року випуску, належний ОСОБА_5 .

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 26.08.2025.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_9