печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000898 від 20.10.2023,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог та доводів поданої скарги

До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 про зобов`язання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучене майно під час обшуку від 29.11.2024 а саме: посвідчення №13 від 16.10.2024 про відстрочку від призову на військову службу; військово-обліковий документ № НОМЕР_1 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 ; засвідчену копія довідки військово-лікарської комісії; трудову книжку ОСОБА_4 .

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що на підставі постанови старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про проникнення до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді від 28.11.2024 був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 , під час якого на підставі протоколу обшуку від 29.11.2024 старшим слідчим з ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_6 були вилучені 38 000 (тридцять вісім тисяч) доларів США, 5090 (п`ять тисяч дев`яносто) Євро, 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн., а також військово-облікові документи, а саме: посвідчення № 13 від 16.10.2024 про відстрочку від призову на військову службу; військово-обліковий документ № НОМЕР_1 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 ; засвідчена копія довідки військово-лікарської комісії; копія засвідченої довідки та трудова книжка ОСОБА_4 .

Арешт на вилучене майно не накладався, воно є тимчасово вилученим, а тому має бути негайно повернуто власнику.

Крім того, з 18 травня 2025 року почала діяти низка нових правил та вимог щодо мобілізації військовозобов`язаних на період воєнного стану. Одна із важливих вимог - обов`язкова наявність у чоловіків військового квитка або іншого військовооблікового документа.

Відповідно до п. 6 чт. 22 закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського. При цьому вони також можуть перевіряти відповідність пред`явленого військового квитка чи іншого військово-облікового документа даним, які містить Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів. За відсутність документів передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу. У ОСОБА_4 вилучені військово-облікові документи, щодо правового статусу цих документів йому невідомо. Окрім того, відповідно до вимог щодо мобілізації військовозобов`язаних на період воєнного стану у нього відсутні військово-облікові документи, якій він зобов`язаний завжди мати при собі.

Позиції сторін

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні скаргу під тримав та просив слідчого суддю її задовольнити.

Слідчий органу досудового розслідування у судове засіданні від 24.03.2025, 09.05.2025, 28.05.2025 не прибув, про дату, час та місце проведення розгляду був повідомлений належно. Будь-які відомості, пояснення, докази на спростування викладених у скарзі обставин, органом досудового розслідування слідчому судді не подано.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Слідчим суддею установлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000898 від 20.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 369 КК України.

В ході здійснення досудового розслідування 29.11.2024, у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 , був проведений обшук, в ході якого на підставі протоколу обшуку від 29.11.2024 старшим слідчим з ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР ОСОБА_6 були вилучені 38 000 (тридцять вісім тисяч) доларів США, 5090 (п`ять тисяч дев`яносто) Євро, 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн., а також військово-облікові документи, а саме: посвідчення № 13 від 16.10.2024 про відстрочку від призову на військову службу; військово-обліковий документ № НОМЕР_1 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 ; засвідчена копія довідки військово-лікарської комісії; копія засвідченої довідки та трудова книжка ОСОБА_4 .

09.01.2025 адвокатом ОСОБА_3 старшому слідчому ГСУ ДБР ОСОБА_7 було направлене клопотання про надання інформації про звернення до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення невідкладного обшуку, про надання копії ухвали та про повернення вилученого майна, належного ОСОБА_4 .

З відповіді старшого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 від 15.01.2025 установлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

З відповіді Печерського районного суду м. Києва № 04/538/2025 від 12.02.2025 всановлено, що проведеною перевіркою даних комп`ютерної програми суду «Діловодство-3» з 20.10.2023 року по 12.02.2025 року, надходження в провадження суду клопотань органу досудового розслідування про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000898 від 20.10.2023 року відносно ОСОБА_4 не встановлено.

Правове обґрунтування

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення (ч. 1, 2 ст. 16 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Стаття 167 КПК України встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Положення ч. 2 ст. 307 КПК передбачають, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Мотиви слідчого судді

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

У судове засідання, за неодноразовими викликами слідчого судді, уповноважені особи органу досудового розслідування не з`явилися, будучи тричі належно повідомленими про дату, час та місце проведення розгляду скарги.

На момент розгляду скарги вилучене майно не повернуто власнику.

У розпорядженні слідчого судді не надано відомостей про те, що слідчий чи прокурор, у порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, звертався з клопотанням про арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене вище, а також те, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_4 , а саме ухвали про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, оскільки вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 16, 22, 26, 100, 167-173, 233-236, 303- 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, вилучене під час проведення обшуку від 29.11.2024, а саме: посвідчення № 13 від 16.10.2024 про відстрочку від призову на військову службу; військово-обліковий документ № НОМЕР_1 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 ; засвідчену копія довідки військово-лікарської комісії; трудову книжку ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1