Справа № 201/7228/25
Провадження № 1-кс/201/2715/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000049 від 18.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 362, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, факт незаконного заволодіння речовими правами на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Невстановлені особи, використовуючи підроблені документи (паспорт, свідоцтво про народження, РНОКПП, рішення суду та ін.) на ім`я третьої особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець м. Омськ, рф, здійснили незаконну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

На виконання доручення прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра, в рамках досудового розслідування у кримінального провадження № 0000049 від 18.06.2024 року, було отримано інформацію щодо осіб, причетних до незаконного заволодіння речовими правами на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Так, в ході виконання доручення отримано інформацію, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженець міста Душанбе, Таджикистан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , моб. тел.: НОМЕР_3 , використовуючи підроблені документи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуваючи в злочинній змові з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , уродженкою міста Дніпропетровська, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , яка представлялась цивільною дружиною ОСОБА_5 , а фактично ОСОБА_6 незаконно заволоділи речовими правами на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, невстановленим способом, шляхом підшукування квартир, у яких проживають одинокі особи похилого віку або особи, які потребують соціального захисту, з метою подальшого заволодіння даною квартирою, отримав інформацію стосовно об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до отриманої інформації, ОСОБА_6 стало відомо, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_5 від 15.12.2000 року, належала на праві власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується актовим записом про смерть № 470 від 19.01.2010 року та її чоловіку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується актовим записом про смерть № 469 від 19.01.2010 року, однак спадкоємців померлі особи не мали, протягом встановленого законом часу у спадщину, на вказаний об`єкт нерухомості, так ніхто і не вступив, а тому, відповідно до норм чинного законодавства, а саме ст. 1277 ЦК України (У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою) квартира за адресою: АДРЕСА_1 мала б бути визнаною відумерлою спадщиною та перейти у власність Дніпровської міської ради. Однак представниками Дніпровської міської ради відповідної заяви до суду подано не було.

Таким чином, у ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 02.09.2023, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме житловою квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману, вчинене в особливо великих розмірах із використанням завідомо підроблених документів, а саме: - свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_6 від 16.03.2023) та довідка про смерть (№ НОМЕР_7 від 16.03.2023) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , видані в тимчасово окупованому місті Генічеськ, Херсонської області, відповідно до яких остання померла там нібито ІНФОРМАЦІЯ_8 ; - свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_8 від 14.02.2023) та довідка про смерть (№ НОМЕР_9 від 14.02.2023) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , видані в тимчасово окупованому місті Генічеськ, Херсонської області, відповідно до яких останній помер там нібито ІНФОРМАЦІЯ_10 ; - свідоцтво про народження серії НОМЕР_10 від 19.12.1988, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане нібито в м. Омськ, РСФСР; - свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_11 від 19.05.1962, видане нібито «Ленинским рай ЗАГС г. Владивосток», відповідно до якого ОСОБА_10 та ОСОБА_8 одружились; - паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - довідка про присвоєння ідентифікаційного номера № від 12.08.2004 на ім`я ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 підшукав невстановлену в ході досудового розслідування особу, вступив з нею у злочинну змову на підроблення, з метою використання, офіційних документів та розподілив ролі у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до розподілених ролей, невстановлена в ході досудового розслідування особа, мала отримати зразки документів, які виготовляють на тимчасово окупованій території в Херсонській області, зразки документів, що видавались до розпаду СРСР, зразки паспорту громадянина України, а також зразки довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та виготовити вказані підроблені документи, за допомогою яких ОСОБА_6 , згідно відведеної йому ролі, використовуючи надані йому підроблені документи, 02.09.2023 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті нібито його матері ОСОБА_8 та її чоловіка ОСОБА_10 на тимчасово окупованій території, а саме в місті Генічеськ, Херсонської області.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, отримавши, за допомогою підроблених документів, Рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська, справа №201/10418/23 від 15.09.2023, щодо встановлення факту смерті нібито його матері ОСОБА_8 та її чоловіка ОСОБА_10 на тимчасово окупованій території, а саме в місті Генічеськ, Херсонської області, ОСОБА_6 звернувся до Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з метою внесення відповідних актових записів про смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (актовий запис про смерть № 1845 від 07.10.2023 року) та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (актовий запис про смерть № 1825 від 04.10.2023 року) до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Надалі, після внесення відповідних відомостей до ДРАЦС, 10.10.2023 ОСОБА_6 звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 з метою отримання спадщини від померлої ОСОБА_8 на користь нібито її сина ОСОБА_5 , анкетні дані якого використовував ОСОБА_6 , та надав їй ряд підроблених документів серед яких були: свідоцтво про народження серії НОМЕР_10 від 19.12.1988, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане нібито в м. Омськ, РСФСР, паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_5 та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера № від 12.08.2004 на ім`я ОСОБА_5 .

Приватний нотаріус ОСОБА_11 , не будучи обізнаною про злочинні дії ОСОБА_6 , не вбачаючи ознак підробки зазначених документів та будучи переконаною, що перед нею справжні оригінали документів, 19.10.2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , 4 видала свідоцтво на спадщину за законом ОСОБА_6 , будучи впевненою, що передає його ОСОБА_5 , відповідно до якого, останній успадкував, від нібито своєї матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , квартиру за адресою: АДРЕСА_1 і в той же день ОСОБА_11 внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав про нерухоме майно та зареєструвала право власності на вказаний об`єкт нерухомості за ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_6 незаконно, шляхом обману, використовуючи завідомо підроблені документи заволодів квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_6 , прийшов до висновку, про неможливість вчинення злочину самостійно та про необхідність залучення осіб, які поділяють його незаконні інтереси і прагнуть до швидкого збагачення, та спільно з ним, виявлять бажання взяти участь у шахрайських діях, пов`язаних з відчуженням незаконно зареєстрованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 23.11.2023, ОСОБА_6 залучив до своєї незаконної діяльності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відповідно до відведеної їй ролі, мала підшукати осіб, з числа тих хто перебуває в пошуку житла, яким останні, зможуть продати незаконно зареєстровану квартиру, під виглядом ОСОБА_5 .

За допомогою своїх зв`язків з агенцією нерухомості «Квадратний метр», ОСОБА_7 , достовірно знаючи про незаконний спосіб реєстрації права власності на квартиру, а також про використання підроблених документів ОСОБА_6 , запевнила ріелтора агенції, в тому, що квартира зареєстрована в законний спосіб та не має жодних обтяжень, до того ж належить особі, яка є благонадійною, служить в Збройних силах України та готова особисто бути присутнім при укладанні угоди. Використовуючи отриману від ОСОБА_7 інформацію, ріелтор агенції нерухомості «Квадратний метр» знайшла покупця, а саме ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , якій запропонували придбати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 за 50 000 доларів США, на що остання дала свою добровільну згоду.

Доводячи до кінця свій спільний злочинний умисел ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_7 прибули до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_5 , де уклали договір купівлі-продажу за умовами якого ОСОБА_6 під виглядом ОСОБА_5 продав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_11 за 1 925 000 грн., які остання передала особисто в руки ОСОБА_7 , яка розпорядились ними на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спричинили потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду в особливо великому розмірі, на суму 1 925 000 грн.

03.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 України.

У поданому клопотанні слідчим також зазначено, що відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та кримінального проступку за який передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.11.1998 р., виданого ВАТ Дніпропетровський завод металоконструкцій ім. Бабушкіна, згідно розпорядження №П-292, зареєстроване в КП «ДМБТІ» та записаного в реєстрову книгу №489п за реєстровим №1186-7, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належала ОСОБА_14 (мати підозрюваного) та ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_14 , ОСОБА_6 став єдиним власником квартири.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: реєстровий № 1095, виданий 20.07.2024.

Частина 5 статті 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Також, слідчим зазначено, що 03.06.2025 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру та вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак останній на судове засідання не з`явився та перейшов на нелегальне становище, переховуючись від органів досудового розслідування, органів прокуратури та суду, враховуючи це слідчим суддею Соборного районного суду міста Дніпра, ОСОБА_15 було винесено Ухвалу про затримання ОСОБА_6 , справа №201/6872/25 від 04.06.2025.

На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_6 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.06.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 362, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

03.06.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 18.06.2024 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 України.

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430670173 від 10.06.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить 1/2 частка власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: реєстровий № 1095, виданого 20.07.2024.

Одночасно слідчим не доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №430670173 від 10.06.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить 1/1 частка власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: реєстровий № 1095, виданого 20.07.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 5 ст. 190 КК України, за якою зокрема підозрюється ОСОБА_6 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000049 від 18.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 362, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, із забороною розпорядження та відчуження на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: частку власності квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: реєстровий № 1095, виданого 20.07.2024.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1