Номер провадження 1-кс/404/1243/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0002137, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просив:

- застосувати менш обтяжливий спосіб арешту майна, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 від 29 травня 2024 року у справі N?404/1661/24 (провадження N?1-кс/404/1477/24) на транспортний засіб Volkswagen Transporter, VIN-код: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , передавши транспортний засіб VolkswagenTransporter, VIN-код: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_4 , скасувати заборону на право користування вказаним автомобілем.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 29.05.2024 слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_8 задовольнив клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ОСОБА_9 щодо накладення арешту на транспортний засіб VolkswagenTransporter, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_4 , зареєстрований за ОганісяномКарленомАзатовичем. Арешт передбачає заборону на розпорядження, відчуження та користування авто.

Ухвала обґрунтована необхідністю збереження майна на початковій стадії досудового розслідування. Проте з моменту внесення відомостей до ЄРДР (02.08.2023) жодній особі не повідомлено про підозру, жодних процесуальних дій або процесуальних рішень щодо арештованого майна не здійснюється, матеріали справи не містять достатніх доказів, що вказують на вчинення певною особою кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 289 або ч. 1 ст. 388 КК України.

28.02.2025 ОСОБА_4 визнано потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_5 від 28.04.2023, незаконність набуття ним транспортного засобу невстановлена жодним судовим рішенням, будь-які спори про оскарження права власності, належність або повернення іншій особі транспортного засобу, відсутні.

Автомобіль перебуває на спеціальному майданчику за адресою: м. Кропивницький, вул. Інженерів, 1, що викликає занепокоєння щодо його технічного стану.

Звертав увагу слідчого судді на помилку в номерному знакові, зазначеному в ухвалі ( НОМЕР_4 ), якого не існує в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. Насправді автомобіль, на якій накладено арешт в рамках кримінального провадження №0002137, має номер НОМЕР_6 . Вказане є додатковою підставою вважати, що арешт на вказаний автомобіль накладено необґрунтовано. Зазначив, що в мотивувальній частині ухвали не зазначено обґрунтованості накладення арешту на майно в частині користування транспортним засобом.

Представник власника майна ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , вимоги клопотання підтримав, при цьому вказав, що його довіритель є людиною похилого віку, якого повністю обмежили у конституційних правах на володіння майном, у результаті чого життя останнього погіршилось.

Додатково в судовому засіданні надав уточнення до клопотання про скасування арешту майна, просив скасувати заборону на право користування автомобілем VolkswagenTransporter, д.н.з НОМЕР_4 , накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 від 29 травня 2024 року у справі N№404/1661/24 (провадження №1-кс/404/1477/24) та застосувати менш обтяжливий спосіб арешту автомобіля, передати вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику - ОСОБА_4 , після проведення транспортно-товарознавчої експертизи в розумні строки.

Представник заявника ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 , зазначила, що її клієнт є заявником у даному провадженні, визнаний також потерпілим. Транспортний засіб, зазначений у прохальній частині клопотання, незаконно вибув з його права власності. Відтак вважає, що скасування арешту майна унеможливить у подальшому ефективний захист прав та законних інтересів потерпілого, зокрема, шляхом повернення майна або відшкодування завданих збитків, а також може призвести до ускладнення або унеможливлення проведення належного досудового розслідування. Також вказує, що ОСОБА_4 може створити ризики знищення, оскільки може виїхати за межі країни або ж розібрати автомобіль на запчастини. Зазначила, що планується звернення з цивільним позовом.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, вказав на те, що планується проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, а тому скасування арешту є передчасним. Щодо уточнених вимог до клопотання зазначив, що чинним процесуальним законодавством визначено, що арешт знімається негайно, тому вимоги щодо зняття арешту після проведення експертизи не можуть бути задоволені. Заявник клопотання не позбавлений можливості повторно звернуться з клопотанням після проведення експертизи.

Також судом надіслано запит до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, про явку в судове засідання слідчого та надання матеріалів кримінального провадження №0002137 від 02.08.2023 року для огляду.

Слідчий у судове засідання не з`явився, матеріали не надав.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління ДБР у м. Миколаєві перебувають матеріали кримінального провадження №0002137 від 02.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 388, ч. 1ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29.05.2024 клопотання слідчого - задоволено та накладено арешт на транспортний засіб «VolkswagenTransporter», він WV2ZZZ7HZEH114849, номерний знак НОМЕР_6 , зареєстрований за ОСОБА_4 , встановивши заборону на: відчуження, розпорядження, користування автомобілем.

Як вбачається із змісту ухвали,клопотання про накладення арешту на майно обгрунтовано тим, що на авто необхідно накласти арешт, з метою забезпечення збереження речового доказу, яким незаконно заволоділи невстановлені слідством особи. Предметом доказування є законність або протиправність переходу права власності до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , військової частини НОМЕР_7 , ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_4 .

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, ризик можливого незаконного переходу права власності на майно, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно. Легітимною є необхідність в подальшому забезпечити належне зберігання речового доказу по кримінальному провадженню, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна під час виконання вимог ст. 290 КПК України. Безпосереднього дослідження судами речових доказів.

Постановою слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_14 від 28.02.2025 ОСОБА_4 визнано потерпілим у кримінальному провадженні №0002137.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального бюро розслідувань Кіровоградської обласної прокуратури 26.05.2025 призначено проведення судової транспортно-товарознавчої експертиз в кримінальному провадженні №0002137 від 02.08.2023.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з положеннями ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.94, 132, 173 КПК повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбаченихстаттями 160-166,170-174цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Частина 1 ст. 174 КПК України передбачає право власника або володільця майна заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт може бути скасований ухвалою слідчого судді у випадку, якщо особа доведе наявність принаймні однієї з таких підстав:

- в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;

- арешт накладено необґрунтовано.

Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка подає клопотання про скасування арешту майна.

Надаючи оцінку обґрунтованості накладеного арешту, слідчий суддя виходить з наступного.

За ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання).

У даному кримінальному провадженні встановлено, що окрім ОСОБА_4 , статус потерпілого набув також ОСОБА_10 , який стверджує, що транспортний засіб, вказаний у клопотанні, незаконно вибув з його володіння, а тому вважає себе його власником.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт накладено обгрунтовано.

Твердження представника власника майна про необґрунтованість накладення арешту у зв`язку з помилкою в номерному знакові, зазначеному в ухвалі ( НОМЕР_4 ), якого не існує в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, насправді автомобіль, на якій накладено арешт в рамках кримінального провадження №0002137, має номер НОМЕР_6 , слідчий суддя не беруться до уваги з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення. Так, у витягу з ЄРДР зазначено, що в невстановлений період часу, невідомі особи заволоділи належним ОСОБА_10 автомобілем VolkswagenTransporter, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_1 .

В кримінальному провадженні призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу. Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у випадках, коли арешт майна спрямований на забезпечення проведення експертиз та збереження доказів, скасування такого арешту до завершення слідчих дій є передчасним та необґрунтованим.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, враховуючи, що під час судового розгляду встановлено, що з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз наявні підстави для продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, тому підстав для скасування арешту не вбачається.

Стосовно клопотання представника власника майна про прийняття рішення про скасування арешту після проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розумні строки, то такі вимоги не ґрунтуються на нормах чинного процесуального законодавства.

Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 169 КПК України копія судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Слідчий суддя вважає за доцільне роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 174 КПК України потерпілий не позбавлений можливості повторно звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження з клопотанням про скасування арешту майна повністю чи частково.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про зміну способу арешту майна, а саме скасування заборони на користування транспортним засобом після проведення експертизи в розумні строки не підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 7, 174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в рамках кримінального провадження №0002137 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1