Справа № 694/911/25
Провадження №1-кп/694/114/25
ВИРОК
02.07.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Приблизно о 05 год. 00 хв. 09.03.2025 року ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (з наступними змінами), з метою відшукання ОСОБА_5 , пройшов через незачинені ворота на територію домоволодіння по АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_6 (1/2 частка) та ОСОБА_7 (1/2 частка), та через незачинені двері проник до вказаного будинку, а коли впевнився, що ОСОБА_5 відсутній, у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Крім того, перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння, підійшов до автомобіля марки «Форд Сієрра», де з-під капоту таємно викрав належну ОСОБА_6 акумуляторну батарею «PLATIN Silver», 12V 78Ah 780A (EN), серійний номер G4541523E0505, вартість якої згідно висновку експерта від 24.03.2025 № СЕ-19/124-25/4434-ТВ становить 3047 грн. 26 коп.
Викрадене майно ОСОБА_3 переніс за територію подвір`я, де спільно із знайомим ОСОБА_8 , якому достовірно не було відомо про факт вчинення крадіжки, переніс вказані викрадені речі неподалік від вказаного домоволодіння та залишив для зберігання у кущах, розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд.
Своїми противоправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7036 грн. 88 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Дав показання про те, що ввечері 08.03.2025 року він відпочивав з друзями у себе вдома в с. Козацьке Звенигородського району. До них приїхав ОСОБА_9 , з
яким у нього виник конфлікт. Коли ОСОБА_10 пішов від них, то він вирішив його шукати, щоб продовжити з`ясування стосунків. Приблизно о 5 годині ранку 09.03.2025 року він, шукаючи ОСОБА_11 , зайшов на територію одного з домоволодінь в с. Козацьке Звенигородського району. Після того, як ОСОБА_10 там не знайшов, він вирішив викрасти майно, що знаходилось в будинку та прилеглій території. При цьому викрав бензопилу, каністру з бензином, телевізор та акумуляторну батарею. Вказані речі переніс за територію домоволодіння та з допомогою товариша ОСОБА_12 заховав у кущах. Наступного дня перевіз речі до м. Звенигородка. Про введення на території України воєнного стану йому відомо. В скоєному щиро розкаюється та просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просить призначити покарання відповідно до закону.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнанонедоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та сховище, вчинена в умовах воєнного стану.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та висловив жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення правопорушення, особу винного, який є особою молодого віку, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся. Також суд враховує думку сторони обвинувачення та позицію потерпілого, який вказав, що претензій до обвинуваченого не має.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу винного та конкретні обставини вчинення злочину, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст. 75 КК України, поклавши обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення
покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного та принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-25/4433-ТВ від 24.03.2025 в сумі 1591 грн. 80 коп., судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-25/4429-ТВ від 24.03.2025 в сумі 2387 грн. 70 коп., судової товарно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-25/4434-ТВ від 31.03.2025 в сумі 2387 грн. 70 коп.,та судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/124-25/4422-ТВ від 21.03.2025 року в сумі 1193 грн. 85 коп., а всього в сумі 7567 грн. 05 коп., необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України, суд,
визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопроушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз в кримінальному провадженні в сумі 7567 (сім тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн. 05 коп.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1