ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/2086/24

Провадження № 1-кп/568/34/25

05 серпня 2025 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радивилів об`єднані кримінальні провадження №0000319 та №0000320 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше судимого, востаннє 16 жовтня 2024 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.369 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, будучи раніше судимим, востаннє 16 жовтня 2024 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст.369 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив нові корисливі злочини.

13 грудня 2024 року близько 20 години ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кафе «Казино», що в м.Радивилів вул. Кременецька, 52 Рівненської області, виявивши в кишені залишеної без нагляду куртки грошові кошти та скориставшись відсутністю власника майна, діючи з в сприятливій обстановці, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти в сумі 6200,00 гривень та з викраденим покинув місце події. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 13 грудня 2024 року близько 20 години ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кафе «Казино», що в м.Радивилів вул. Кременецька, 52 Рівненської області, виявивши в кишені залишеної без нагляду куртки банківську картку АТ КБ «Приватбанк» та скориставшись відсутністю власника майна, діючи в сприятливій обстановці, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , яка є офіційним електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 13 грудня 2024 року близько 20 години, перебуваючи в приміщенні кафе «Казино», що в м.Радивилів вул. Кременецька, 52 Рівненської області, виявивши в кишені залишеної без нагляду куртки грошові кошти та скориставшись відсутністю власника майна, діючи з в сприятливій обстановці, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти в сумі 4100,00 гривень та з викраденим покинув місце події. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 13 грудня 2024 року близько 20 години ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кафе «Казино», що в м.Радивилів вул. Кременецька, 52 Рівненської області, виявивши в кишені залишеної без нагляду куртки банківську картку АТ КБ «Приватбанк» та скориставшись відсутністю власника майна, діючи в сприятливій обстановці, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_6 , яка є офіційним електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13 грудня 2024 року близько 20 години ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кафе «Казино», що в м.Радивилів вул. Кременецька, 52 Рівненської області, виявивши в кишені залишеної без нагляду куртки грошові кошти та скориставшись відсутністю власника майна, діючи з в сприятливій обстановці, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав грошові кошти в сумі 3750,00 гривень та з викраденим покинув місце події. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 13 грудня 2024 року близько 20 години ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні кафе «Казино», що в м.Радивилів вул. Кременецька, 52 Рівненської області, виявивши в кишені залишеної без нагляду куртки банківську картку АТ КБ «Приватбанк» та скориставшись відсутністю власника майна, діючи в сприятливій обстановці, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 14 грудня 2024 року о 18 годині 37 хвилин використовуючи раніше викрадену банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , належну ОСОБА_7 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, використовуючи термінал АТ КБ «Приватбанк», що в м.Радивилів вул.Почаївська,18 здійснив зняття готівкових коштів в сумі 5000 гривень, після чого шляхом безконтактної оплати, в магазині «Марципан», що в м.Радивилів вул.А.Міцкевича,3 придбав для власних потреб товари на загальну суму 93 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5093,00 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював. Пояснив, що дійсно при вказаних вище обставинах, у вказаний час та місці, вчинив крадіжку грошових коштів, трьох банківських карток, належних ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також грошових коштів, належних ОСОБА_7 , які зняв з викраденої банківської картки та розрахувався викраденою у ОСОБА_7 банківською карткою в магазині за придбаний товар. Викрадені грошові кошти витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, завдані збитки потерпілим відшкодував повністю, просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Подали суду заяву про розгляд кримінального провадження без їх участі, вказавши що претензій до обвинуваченого не мають, оскільки завдані збитки їм відшкодовано повністю.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 , допитаного в судовому засіданні, послідовні і логічні, повністю співпадають з фабулою обвинувачення, чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірність картини злочинів за допитом обвинуваченої не викликає сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім допиту обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що стосуються речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому суд враховує, що обвинувачений вірно розуміє зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності його позиції, а також йому та іншим учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд, оцінивши докази з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ст.65 КК України, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

У відповідності зі ст.12 КК України, кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_3 відносяться до кримінальних проступків та тяжкого злочину, обвинувачений з 26.10.2023 року перебуває під наглядом лікаря нарколога, під спостереженням лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Пом`якшуючою покарання обставиною згідно ст.66 КК України - є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст..67 КК України у кримінальному проваджені не встановлено.

Досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до вчиненого, поведінки після вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що лише покарання у виді позбавлення волі зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити антисоціальну поведінку ОСОБА_3 , а тому суд приходить до висновку, про призначення покарання необхідного, достатнього для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у межах санкції ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Окрім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 квітня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357. ст.395 КК України та з врахуванням ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27.02.2025 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі. Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.369 КК України вирішено виконувати самостійно.

Враховуючи зазначене, при призначенні покарання ОСОБА_3 також необхідно застосувати вимоги ч.4 ст. 70 КК України і призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, так як злочини за ч.1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України вчинені до постановлення вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 квітня 2025 року.

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 квітня 2025 року початком строку відбування покарання ОСОБА_3 визначено 29 січня 2025 року.

ОСОБА_3 фактично утримується під вартою з 29 січня 2025 року, вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 квітня 2025 року набрав законної сили, а тому строк відбування покарання необхідно рахувати з 29 січня 2025 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки,

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 квітня 2025 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`ять) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 29.01.2025 року.

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.369 КК України виконувати самостійно.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , що знаходиться на її відповідальному зберіганні - залишити в користуванні останньої;

- банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , видану на ім`я ОСОБА_6 , що знаходиться на його відповідальному зберіганні - залишити в користуванні останнього;

- банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , видану на ім`я ОСОБА_7 , що знаходиться на його відповідальному зберіганні - залишити в користуванні останнього.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1