Справа № 487/3207/25
Провадження № 1-кс/487/3244/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.05.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000604, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_6 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 11.05.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000604, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. 13.05.2025 Заводським районним судом м. Миколаєва щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу спливає 09.07.2025 року, однак завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо у зв`язку із значною кількістю процесуальних та слідчих дій, які потребують проведення та завершення. Ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. З урахуванням викладеного, слідчий просила продовжити стосовно підозрюваного строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні провину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав, наполягав на тому, що до вказаних подій не причетний. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник в судовому засіданні з клопотанням не погодився, вказав на те, що у сторони обвинувачення відсутні докази на підтвердження вини підозрюваного. Крім того, ОСОБА_5 є раніше не судимим, має постійне місце проживання, з огляду на дані про особу підозрюваного просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000604 від 11.05.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває до теперішнього часу.

За версією сторони обвинувачення, будучи достовірно обізнаним про введення воєнного стану в Україні, ОСОБА_5 вчинив умисний злочин при наступних обставинах.

Так, 11.05.2025 приблизно о 10.00 годин, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи мету особистого збагачення, перелізли через паркан до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де двері будинку відчинила ОСОБА_8 .

Зустрівшись з господарем, діючи умисно, відкрито, всупереч волі потерпілої, з метою відкритого викрадення майна, ОСОБА_7 наніс не менше 5 ударів кулаком в область обличчя та потилиці ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проникли до житлового будинку потерпілої через двері, де шляхом ривку ОСОБА_7 заволодів належним ОСОБА_8 мобільним телефоном марки «Samsung galaxy A23» чорного кольору вартістю 8747 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на відкрите заволодіння майном, з метою подолання опору, ОСОБА_7 вчинив напад на ОСОБА_8 , а саме відірвав кабель кип`ятильника та намагався обмотати навколо горла потерпілої, однак остання об`єктивно сприйнявши дії ОСОБА_7 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю виставила руки перед обличчям. В цей час ОСОБА_9 спостерігав за діями ОСОБА_7 та словесно погрожуючи ОСОБА_8 застосуванням відносно неї насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, з метою заволодіння майном потерпілої, ходив по квартирі шукаючи грошові кошти та ювелірні вироби. Нічого не знайшовши ОСОБА_7 погрозою змусив ОСОБА_8 зняти з вух золоті сережки, які ОСОБА_7 вирвав з рук потерпілої, в цей час ОСОБА_5 взяв до рук скальпель, який знайшов в будинку ОСОБА_8 та передавши скальпель до рук ОСОБА_7 , який продовжуючи напад на потерпілу приставив скальпель до горла та погрожував застосуванням насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я, з метою заволодіння майном потерпілої.

В подальшому, скориставшись безпораднім станом потерпілої, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відкрито заволоділи належним потерпілій ОСОБА_8 майном, а саме: двома фотоапаратами марки «Київ».

Заволодівши майном потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 8747 грн.

11.05.2025 ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Постановою слідчого СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській ОСОБА_6 від 12.05.2025 кваліфікацію кримінального правопорушення змінено з ч. 4 ст. 186 КК України на ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідчим СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_10 , 12.05.2025 року повідомлено ОСОБА_5 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

13.05.2025 Заводським районним судом міста Миколаєва щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.07.2025 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: заявою про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, вул. Привокзальна 24 А, від 11.05.2025 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення для впізнання осіб за фотознімками за участі ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 11.05.2025 року; протоколом огляду місця події від 11.05.2025 року; висновком судово-медичного експерта №329; постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів від 15.05.2025 року; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 15.05.2025 року; протоколом огляду предмету від 15.05.2025 року відеозаписів з камер відео спостереження.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України виправдовують тримання особи під вартою.

Злочин за ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також прокурором у судовому засіданні доведено продовження існування ризику, передбаченого пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на свідків. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурором в судовому засіданні не доведено.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 199 КПК України слідчим у клопотанні та прокурором доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором у судовому засіданні доведено, що завершити досудове слідство до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо, оскільки необхідно: повідомити про нову підозру ОСОБА_5 ; скласти протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування з дотриманням вимог ст. ст. 103,104,290 КПК України.

04.07.2025 керівником Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_12 , строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000604 від 11.05.2025, продовжено до трьох місяців, а саме до 12.08.2025.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий судді враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання винуватим у вчиненні якого підозрюваному загрожує покарання від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1986 році, на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 має професійно-технічну освіту, неодружений, дітей не має. Підозрюваний не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким проживає із співмешканкою. Раніше не засуджувався, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень не має.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки. За вказаних вище обставин, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який або зменшення розміру застави, на чому наголошувала сторона захисту, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового слідства підлягає задоволенню оскільки слідчим у клопотанні та прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, а також доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Заперечення, надані стороною захисту, зазначеного висновку суду не спростовують з наведених вище підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 12.08.2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 10.07.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1