У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9490/25

№ 1-кс/183/1673/25

17 вересня 2025 року слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року за № 0000557, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

слідчий, за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з цим клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, що належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: земельну ділянку, кадастровий номер :04:009:0117, площею 0,0021 (га), зареєстрована 06 жовтня 2017 року відділом у м. Сєвєродонецьку Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, розташована за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, 57 квартал, гараж 16. Розмір частки 1. Номер відомостей про речове право: 23252954.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила про встановлення досудовим розслідуванням, що 24 лютого 2022 року російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України, здійснено широкомасштабний збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної адміністрації, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого, внаслідок широкомасштабного збройного нападу здійснено військову окупацію частин територій України, у тому числі території Рубіжанської міської територіальної громади Луганської області, яка фактично захоплена та тимчасово окупована з 13 травня 2022 року.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дію якого у подальшому продовжено відповідно до вимог чинного законодавства.

На окупованій території Рубіжанської міської територіальної громади Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору російської федерації 09 березня 2023 року організовано та розпочато діяльність незаконного правоохоронного органу - так званого мовою оригіналу «отдела министерства внутренних дел росийской федерации «Рубежанский», засновником якого є мовою оригіналу «министерство внутренних дел росийской федерации», який розташований за адресою: 293010, луганская народная республика, г. Рубежное ул. Освободителей д. 22.

У розумінні п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території Рубіжанської міської територіальної громади Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію російської федерації, тобто сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, у тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи.

Функціонування так званого «отдела министерства внутренних дел росийской федерации «Рубежанский» регламентовано нормативно-правовими актами псевдоутворення «луганської народної республіки» - т. зв. конституцію луганської народної республіки», законом «про поліцію російської федерації», які визначають правові та організаційні засади діяльності «поліції луганської народної республіки», встановлюють права та обов`язки співробітників поліції, гарантії правового та соціального захисту».

Так, приблизно 09 березня 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, колишнім працівником правоохоронного органу, а саме слідчим слідчого відділення ВП № 1 Сєвєродонецького районного управління поліції ГУНП в Луганській області, який 30 червня 2022 року був звільнений з органів внутрішніх справ у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», добровільно залишившись на тимчасово окупованій території України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на території м. Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, маючи умисел на зайняття посади у правоохоронному органі окупаційної влади та реалізуючи його, вступив у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «лнр», отримавши від них пропозицію на зайняття посади у незаконно створеному правоохоронному органі т. зв. «отделе министерства внутренних дел росийской федерации «Рубежанский», створеному на тимчасово окупованій території в м. Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , приблизно 09 березня 2023 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, будучи громадянином України, перебуваючи на території м. Рубіжне Сіверськодонецького району Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «лнр», умисно, добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі т.зв. «отделе министерства внутренних дел росийской федерации «Рубежанский», що розташований за адресою мовою оригіналу: 293010, луганская народная республика, г. Рубежное ул. Освободителей д. 22.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією російською федерацією, введеним воєнним станом в Україні, захопленням м. Рубіжне Луганської області та проведенням бойових дій на лінії зіткнення, беручи до уваги існування достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити складене письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик, вказане позбавило орган досудового розслідування можливості вручити письмове повідомлення про підозру від 29 серпня 2025 року у день його складання, у зв`язку з чим, зазначене повідомлення про підозру та повістки про виклики на 04 вересня 2025 року, 05 вересня 2025 року, 06 вересня 2025 року, відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, а саме опубліковано 29 серпня 2025 року на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора: (за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-vladimirovu-romanu-valeriiovicu-u-vcinenni-zlocinu-peredbacenogo-c-7-st-111-1-kk-ukrayini-ta-povistki-pro-viklik-do-organu-dosudovogo-rozslduvannya-na-092025-ta-06092025, а також офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України, тобто засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газети «Урядовий кур`єр» № 178 (8103) від 30 серпня 2025 року для проведення слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000557 від 15 грудня 2023 року, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадин України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Також під час досудового розслідування встановлено, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за повним співпадінням, підозрюваний ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 06 червня 1997 року Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області має у приватній власності земельну ділянку, кадастровий номер: :04:009:0117, площею 0,0021 (га), зареєстрована 06 жовтня 2017 року відділом у м. Сєвєродонецьку Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір частки 1. Номер відомостей про речове право: 23252954.

Таким чином слідчий зазначає, що з метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає, що неприбуття слідчого, прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна, ОСОБА_5 , захисник у судове засідання не викликалися в силу положення ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчим у клопотанні доведено, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, надані в його обґрунтування докази, висновує таке.

З витягу з ЄРДР від 15 вересня 2025 року встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000557, з попередньою правовою кваліфікацією ч. 7 ст. 111-1 КК України, з коротким викладом обставин: «до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з Луганського управління ДВБ НП України надійшло повідомлення про те, що приблизно у березні 2023 року колишній слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після окупації Луганської області збройними силами рф добровільно зайняв посаду у незаконно створеному правоохоронному органі т.зв. «лнр», створеному на тимчасово окупованій території».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З належним чином засвідчених копій документів, а саме: протоколів допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 09 січня 2024 року; протоколів оглядів за участі вказаних свідків від 09 січня 2024 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 10 січня 2024 року; протоколу огляду за участі свідка ОСОБА_8 від 10 січня 2024 року; акту огляду інтернет сторінки від 08 грудня 2023 року; витягу з наказу від 27 червня 2022 року № 257 о/с; висновку про результати службового розслідування від 04 червня 2022 року; витягу з наказу від 15 квітня 2021 року № 183 о/с; витягу з наказу від 27 червня 2022 року № 257 о/с; протоколів оглядів від 28 липня 2025 року, 29 липня 2025 року та 04 вересня 2025 року за участі спеціаліста ОСОБА_9 ; протоколу огляду від 28 серпня 2025 року; повідомлення про підозру від 29 серпня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 04 вересня 2025 року; протоколу огляду за участі свідка ОСОБА_10 від 04 вересня 2025 року, у їх сукупності, вбачається наявність підстав для обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Оскільки на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_11 до скоєння кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

З наданої слідчим інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 08 вересня 2025 року № 442488179, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_12 належить на праві приватної власності земельна ділянка (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 125) з кадастровим номером :04:009:0117, площею 0,0021 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Слідчий суддя вважає, що наданими в обґрунтування клопотання доказами слідчим доведено, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, оскільки підозрюваний, перебуваючи на свободі, розуміючи, що це майно підлягає конфіскації, як виду покарання, має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту; накладенням арешту на майно може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання; арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; майно не відноситься до переліку майна, щодо якого існують заборони накладення арешту; існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Таким чином, слідчий суддя висновує, що накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні, з огляду на викладене вище, є розумним та співмірним заходом обмеження права власності та буде відповідати завданням кримінального провадження. При цьому слідчий суддя вважає за необхідне, при накладенні арешту, обмежитись лише забороною на відчуження та розпорядження майном, оскільки вказане майно не є предметом вчинення кримінального правопорушення. Такий спосіб забезпечення кримінального провадження щодо вказаного майна, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, буде найменш обтяжливим та не призведе до надмірного обмеження у право власності фізичної особи, користування майном.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

накласти арешт з забороною прав відчуження та розпорядження на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 125) з кадастровим номером :04:009:0117, площею 0,0021 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 .

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні від 15 грудня 2023 року за № 0000557.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала у повному обсязі складена та оголошена 17 вересня 2025 року о 16:35 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1