Справа № 508/572/14-к
Провадження по справі № 1-кп/522/2917/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

27 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд Одеської області колегії суддів у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000515 від 05.12.2013 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саксогань Пятихацького району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч.1,2 ст. 366, ч. 1,2 ст. 209 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що згідно наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» №9.00-ПП-2008-331 від 05.04.2008 ОСОБА_6 призначено на посаду керуючого Миколаївського відділення Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» філії Південного Головного регіонального управління, шо розташований за адресою: Одеська область, Миколаївського району, смг Миколаївка, вул. Калініна, 51 (надалі за текстом Відділення), в обов`язки якого входило загальне керівництво відділенням обслуговування клієнтів, в тому числі оформлення депозитних договорів, прийом готівкових грошових коштів для зарахування на депозитні поточні та інші рахунки, видача кредитних карток різних зразків, видача відповідних документів, щодо проведення операцій у Відділенні та інше.

Перебуваючи на посаді керівника Відділення, ОСОБА_6 , будучи матеріально-відповідальною особою, діючи з метою заволодіння грошовими коштами клієнтів відділення ПАТ КБ «Приватбанк» у с. Миколаївка, у період з 05.04.2008 по 05.12.2013, виступаючи представником Банку, фактично отримував від вкладників грошові кошти та використовуючи своє службове становище у приміщенні Відділення заволодів грошовими коштами вкладників, які передавали у банківську установу для отримання процентів, якими ОСОБА_6 розпорядився за власним розсудом.

Умисними діями ОСОБА_6 Банку спричинено майнову шкоду на зазначену суму 3793059,80 гривень, 64815 доларів США та 1315, 34 Євро, ОСОБА_8 на загальну суму 22400 гривень, ОСОБА_9 на загальну суму 5950 доларів США, ОСОБА_10 на загальну суму 5237 доларів США.

Крім того, у період з 05.04.2008 по 05.12.2013 ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді керівника, вносив завідомо неправдиві відомості до договорів вкладників про оформлення вкладу з подальшою пролонгацією та процентною ставкою, яка не відповідала діючої у банках на момент оформлення договорів.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисних мотивів, після заволодіння грошовими коштами вкладників, в період з 06.03.2013 по 30.11.2013, вчиняв фінансові операції з грошовими коштами здобутими завідомо злочинним шляхом, а саме проводив вкладникам виплати процентів по по фіктивно укладеним депозитним договорам від імені ПАТ КБ «ПриватБанк», чим здійснив використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

В діях обвинуваченого ОСОБА_6 вбачаються ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 209 КК України за кваліфікуючими ознаками:

-за ч. 3 ст. 191 КК України заволодіння грошовими коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно.

-за ч. 4 ст. 191 КК України заволодіння грошовими коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах;

-за ч. 4 ст. 191 КК України заволодіння грошовими коштами ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене у великих розмірах, повторно;

-за ч. 1 ст. 366 КК України внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей;

-за ч. 2 ст. 366 КК України внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки;

-за ч. 1 ст. 209 КК України вчинення фінансової операції чи правочину з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом;

-за ч. 2 ст. 209 КК України - вчинення фінансової операції чи правочину з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів та використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрити справу стосовно нього.

Прокурор не заперечував щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Представник потерпілого ПАТ КБ «ПриватБанк», потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, надавши заяви щодо розгляду обвинувального акту без їх участі.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_6 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_6 його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 209, ч.1, 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачені ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 209 КК України, за класифікацією відносяться до тяжких злочинів, правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 366 КК України нетяжкі злочини.

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відомості щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за інші злочини чи знаходження обвинуваченого у розшуку, - відсутні.

Таким чином, кримінальні правопорушення, інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_6 за ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 209, ч.1, 2 ст. 366 КК України відносяться до категорії нетяжких та тяжких злочинів, за які відповідно до ст. 49 КК України обвинувачений ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закриттю.

Згідно обвинувального акту, загальна сума витрат на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування складає 7622 гривень.

Відповідно до висновку об`єднаної палати ККС Верховного Суду (Постанова від 12.09.2022 року у справі №203/241/17), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 209, ч.1, 2 ст. 366 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, а ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, то відповідно до положень ч.2 ст.122, ст.124 КПК України витрати на проведення експертиз в розмірі 7622 гривень не підлягають стягненню з ОСОБА_6 та покладаються на державу.

Також, цивільним позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3793059,80 гривень, 64815 доларів США, 1316,34 Євро.

У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч.1 ст.129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Зазначена правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 161/694/20.

Враховуючи що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 209, ч.1, 2 ст. 366 КК України, у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності підлягає закриттю, цивільний позов до ОСОБА_6 слід залишити без розгляду.

Долю речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 209, ч.1, 2 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 209, ч.1, 2 ст. 366 КК України, - закрити.

Запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосувався.

Судові витрати в сумі 7622 гривень, пов`язані з залученням експертів - покласти на державу.

Цивільний позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 3793059,80 гривень, 64815 доларів США, 1316,34 Євро залишити без розгляду.

Речові докази у справі: копію паспорту, розписку ОСОБА_6 , оригінали договорів (заяв) квитанцій, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 30.06.2025 о 10:00 годині в залі суду №131.

Головуючий суддя ОСОБА_11

Судді ОСОБА_12

ОСОБА_13