1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6326/25 1-кс/335/2314/2025
30 червня 2025 року м. Запоріжжя
Дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Зазначений телефон поміщено в спец пакет PSP1056785; 2 зіп-пакети з невідомою кристалічною речовиною у паперовий конверт; 2 зіп-пакети з 5 пігулками білого кольору та 6 пігулок темного кольору у паперовий конверт; 2 пластикові трубки та ковпак у паперовий конверт.
25.06.2025 року вилучені 2 зіп-пакети з невідомою кристалічною речовиною, 2 зіп-пакети з 5 пігулками білого кольору та 6 пігулок темного кольору та мобільний телефон "Моторола E 13" та 2 пластикові трубки та ковпак, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Посилаючись на те, що вилучені речі відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та те, що незастосування арешту на зазначене майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, дізнавач просить накласти на нього арешт.
В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися.
Дізнавач в судове засідання не звився, подав заяву, в яких підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.
У зв`язку із неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінально провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.
24.06.2025 слідчим проведено огляд місця події, в ході огляду якого виявлено тимчасово вилучено майно, зазначене в клопотанні.
25.06.2025 тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження відповідною постановою дізнавача.
Постановою дізнавача від 25.06.2025 призначено судово-хімічну експертизу вилученого майна.
Відповідно до положень ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, за умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна: можливий розмір шкоди завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посилання на норми закону.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, тобто з метою збереження речових доказів).
Матеріали кримінального провадження, копії яких додано до клопотання, містять достатні дані для висновку, що тимчасово вилучені слідчим в ході огляду місця події речі можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій, містити сліди кримінального правопорушення, наявність яких можливо визначити лише за результатами проведення відповідних експертиз. Крім того, вилучені в ході огляду речі можуть містити відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
З урахування вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку, що зазначені речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а незастосування обмеження користування та розпорядження ними може призвести до їх зникнення, втрати або пошкодження, у зв`язку із чим, клопотання дізнавача слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання дізнавача про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення огляду місця події 24.06.2025 у період часу з 20:05 години по 20:10 години на ділянці місцевості за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Сталеварів, біля будинку 36-а , а саме на: 2 зіп-пакети з невідомою кристалічною речовиною, 2 зіп-пакети з 5 пігулками білого кольору та 6 пігулок темного кольору та мобільний телефон "Моторола E 13" та 2 пластикові трубки та ковпак, із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Копію ухвали вручити дізнавачу, прокуророві, власникові майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1