Єдиний унікальний номер № 333/3010/25
Провадження № 1-кс/333/1551/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні, яке 03.01.2024 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.4 ст.28 ч.2 ст.364, ч.2 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке було вилучене 25.04.2025 при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий просить з метою збереження речових доказів накласти арешт на вилучені речі, які мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити інформацію про обставини вчинення злочину та відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Слідчий, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та просив його задовольнити.

Власник (володілець) майна, повідомлений належним чином про час і місце розгляду клопотання про арешт майна, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, яке 03.01.2024 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368; ч.4. ст.28 ч.2 ст.364; ч.2 ст.364 КК України, за фактом незаконної діяльності з організації та проведення азартних ігор, що проводиться під прикриттям співробітників правоохоронних органів, які отримують неправомірну вигоду.

У ході досудового розслідування встановлено, що за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 92, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 здійснює діяльність з організації проведення азартних ігор, під виглядом клубу спортивного покеру "ROYAL BLUFF". Під час документування протиправної діяльності, пов`язаної з організацією та проведенням незаконних азартних ігор, здійснюваної фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 , виявлено факт вчинення кримінального правопорушення службовими особами Державної податкової служби України, які зловживаючи владою та службовим становищем, вчинили службове підроблення офіційних документів з метою одержання неправомірної вигоди, чим завдали значної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, 17 квітня 2024 року співробітниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було проведено перевірку підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами проведеної перевірки було виявлено порушення податкового законодавства у діяльності ФОП ОСОБА_6 , про що було складено акт перевірки, яким передбачалось накладення штрафних санкцій у розмірі 500 000 грн.

З метою уникнення відповідальності та несплати штрафу, ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_9 , який обіймає посаду головного державного інспектора Вознесенівського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , використовуючи свій вплив на ОСОБА_10 , яка на той час обіймала посаду начальника відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, виступив посередником у вирішенні питання зменшення штрафних санкцій.

Зібраними доказами підтверджується, що ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_9 , зловживаючи своїм службовим становищем, забезпечила внесення змін до акту перевірки, внаслідок чого розмір штрафних санкцій було зменшено з 500 000 грн. до 7067 грн. Відповідний акт було підписано співробітниками, які проводили перевірку ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . У ході досудового розслідування також встановлено причетність до вчинення злочину бухгалтера ФОП ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка фальсифікувала бухгалтерську документацію та консультувала щодо способів вирішення питання з податківцями, а також продавця ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка приховувала реальні обсяги продажів, надавала неправдиву інформацію під час перевірки та контактувала з інспектором ОСОБА_5 щодо "пом`якшення" результатів перевірки.

25.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді, у період часу з 06:53 год., до 09:21 год., було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_13 .

Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне:

- мобільний телефон iPhone 13Pro, номер моделі MLTW3LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , (IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 - НОМЕР_3 ).

25.04.2025 постановою слідчого вказані речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, так як вони можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ст.131, ч.ч.1-3 ст.170 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Мета необхідності в накладенні арешту майна полягає в збереженні речових доказів, завданням якого є запобігання можливості їх приховування, псування, знищення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.2 ст.167 КК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, яке було вилучено слідчим 25.04.2025 при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, могло зберегти сліди кримінального правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 25.04.2025 при проведенні обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон iPhone 13Pro, номер моделі MLTW3LL/A, серійний номер НОМЕР_1 , (IMEI НОМЕР_2 , IMEI2 - НОМЕР_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1