Справа № 308/8101/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні №0000235 від 09.05.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,

встановив:

прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000056 від 06.02.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції

в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0000235 від 09.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Прокурор вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням, час та місці, однак не пізніше 12:00 год. 09.06.2025 виник умисел на незаконне збагачення за рахунок організації та переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням, на даний час особами.

Невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, в ході телефонної розмови у мобільному застосунку Watsapp із номеру телефону НОМЕР_1 , повідомила ОСОБА_6 , що для незаконного перетину державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску, йому необхідно прибути до ділянки з координатами 48.1868824, 23.2049911 розташованої у с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, та у вказаному застосунку надіслали координати ОСОБА_6 , пояснивши, що там його ( ОСОБА_6 ) буде очікувати чоловік на ім`я ОСОБА_7 , який проінструктує ОСОБА_8 , як йому діяти надалі, з метою реалізації та доведення до завершення їх ( ОСОБА_5 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб) плану, щодо переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску та наголосив на необхідності надання грошових коштів у сумі 9500 доларів США ОСОБА_5 .

Так, близько 12:20 год. 09.06.2025 ОСОБА_5 на мотоциклі підвищеної прохідності марки «Covi» прибув до ділянки місцевості із координатами 48.1868824, 23.2049911, що у с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, де його ( ОСОБА_5 ) на виконання вказівок невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_5 очікував ОСОБА_6 .

Вказує, що ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ОСОБА_6 діє на виконання вказівок невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з якими він ( ОСОБА_5 ) перебуває у злочинній змові, близько 12:30 год. 09.06.2025 перебуваючи на ділянці з координатами 48.1868824, 23.2049911, що у с. Рокосово Хустського району Закарпатської області, з метою незаконного збагачення та наміру довести їхній ( ОСОБА_5 та невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб) злочинний умисел до логічного завершення та отримання за це бажаної винагороди, надав вказівки ОСОБА_6 щодо необхідності поселення в готелі що у с. Шаян Хустського району Закарпатської області, звідки безпосередньо буде організовано маршрут протяжністю близько 700 м за яким ОСОБА_6 безперешкодно, в обхід прикордонних нарядів та інших спеціальних технічних засобів з охорони кордону, незаконно перетне державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску, у напрямку Румунії, за що отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 9500 доларів США, після чого був затриманий на місці працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинена щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Прокурор зазначає, що 09.06.2025 проведено огляд місцевості на околиці с. Рокосово Хустського району Закарпатської області за координатами 48.1868824, 23.2049911 в ході якого виявлено та вилучено, сумочка сірого кольору, імітаційні грошові кошти в кількості 95 штук номіналами купюр по 100 доларів США кожна однієї серії та номеру KF 11598465 B, прозору поліетиленову плівку, мотоцикл KOVI 250 vin-cod HOHJCNLP1P1C00753 та шолом до мотоцикла.

Крім цього, 09.06.2025 проведено обшук в будинку АДРЕСА_1 в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Айфон 10» ІМЕІ НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-картка «Київстар» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5

10.06.2025 постановою слідчого вищевказані речі, на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, переміщення або відчуження, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Від його представника надійшла заява про розгляд даного клопотання без їх участі.

Від представника власника майна надійшли заперечення на клопотання про арешт майна. Просить відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, а саме на мотоцикл марки «KOVI» моделі «250-ST START», який належить ОСОБА_9 . Клопотання мотивує тим, що жодних доказів того, що вищевказане вилучене майно є предметом та доказом будь-яких розслідуваних кримінальних правопорушень, слідчим не доведено. Окрім того, стороною обвинувачення не ініційовано проведення будь-яких слідчих дій щодо вилученого майна.

У зв`язку із скороченими термінами розгляду цієї категорії клопотань та відсутністю перешкод розгляду клопотання, слідчий суддя розглядає таке у відсутності слідчого та особи, у якої вилучено майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неявка прокурора та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує дане клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив таке.

Слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 09.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.06.2025 встановлено що, старшим слідчим СУ ГУНП в Закарпатській області майором поліції ОСОБА_10 , було проведено огляд місцевості на околиці с. Рокосово Хустського району Закарпатської області за координатами 48.1868824, 23.2049911, де було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході даного огляду було виявлено та вилучено: сумочку сірого кольору, імітаційні грошові кошти в кількості 95 штук номіналами купюр по 100 доларів США кожна однієї серії та номеру KF 11598465 B, прозору поліетиленову плівку, мотоцикл KOVI 250 vin-cod HOHJCNLP1P1C00753 та шолом до мотоцикла.

09.06.2025 проведено обшук в будинку АДРЕСА_1 .

10.06.2025 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було задоволено клопотання про надання дозволу на проведення обшуку на проведення обшуку житлового будинку та підсобних приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який було проведено 09.06.2025.

Відповідно до протоколу обшуку від 09.06.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Айфон 10» ІМЕІ НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-картка «Київстар» НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 .

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 10.06.2025 вищевказані речі, грошові кошти та транспортний засіб визнано речовими доказами у кримінальному провадження №0000235 від 09.05.2025.

В обґрунтування клопотання до матеріалів також додано рапорт оперуповноваженого 2 1 відділу УСР в Закарпатській області ДСР НП України капітана поліції ОСОБА_11 ; доручення про проведення слідчих (розшукових) дій; письмова згода на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих дій (розшукових) дій; постанова про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих дій (розшукових) дій від 16.05.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 16.05.2025; протокол допиту свідка від 09.06.2025; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2025; протокол пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками від 09.06.2025; інші матеріали.

Відповідно до ч. 5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України прокурором дотримані.

Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до якого відноситься, зокрема й арешт майна, слідчий суддя здійснює повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, та зобов`язаний діяти у межах і відповідно до вимог закону.

Згідно із пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, а саме: сумочку сірого кольору, імітаційні грошові кошти в кількості 95 штук номіналами купюр по 100 доларів США кожна однієї серії та номеру KF 11598465 B, прозору поліетиленову плівку, мотоцикл KOVI 250 vin-cod HOHJCNLP1P1C00753, шолом до мотоцикла, мобільний телефон марки «Айфон 10» ІМЕІ НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-картка «Київстар» НОМЕР_3 , відповідає критеріям речового доказу, таке є предметом кримінального правопорушення, на такому майні збереглися сліди злочину, та прокурор довів можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 09.06.2025 року в ході проведення огляду місцевості на околиці с. Рокосово Хустського району Закарпатської області за координатами 48.1868824, 23.2049911, а саме на: сумочку сірого кольору, імітаційні грошові кошти в кількості 95 штук номіналами купюр по 100 доларів США кожна однієї серії та номеру KF 11598465 B, прозору поліетиленову плівку, мотоцикл KOVI 250 vin-cod HOHJCNLP1P1C00753, шолом до мотоцикла.

Накласти арешт на майно, вилучене 09.06.2025 року в ході проведення обшуку будинку АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Айфон 10» ІМЕІ НОМЕР_2 в якому знаходиться сім-картка «Київстар» НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1