ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , представника органу пробації ОСОБА_8 апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Садгірського районного суду від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей,засудженого Кіцманським районним судом Чернівецької області від 24 червня 2022 року за ч. 3 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 15 травня 2025 року задоволено подання начальника Садгірського РС філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді виправних робіт засудженого Кіцманським районним судом Чернівецької області від 24 червня 2022 року за ч. 3 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 .

На таке рішення надійшла апеляційна скарга прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 із проханням ухвалу районного суду скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання відмовити.

Вважає, що в оскаржуваній ухвалі суд належним чином не обґрунтував підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді виправних робіт та не мотивував прийняте рішення про задоволення подання органу пробації.

Звертає увагу, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді виправних робіт слід було врахувати не лише поведінку засудженого за місцем роботи, а й те, що судом раніше двічі було застосовано положення закону, яким було пом`якшено його становище.

Провадження№11-кп/822/202/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ст.81 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Твердить, що суду слід було врахувати тяжкість кримінального правопорушення, за яке був засуджений ОСОБА_6 , який вчинив тяжкий злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Зазначає, що умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді виправних робіт не забезпечує досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, доводи засудженого, його захисника та представника органу пробації про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апелянта,колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч.6 ст.82 КК України до осіб,яким покарання замінене більш м`яким,може бути застосоване умовно дострокове звільнення за правилами,передбаченими ст.81 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень,що містяться у п.п.2,17 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Розглядаючи подання органу пробації про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування основного покарання у виді виправних робіт, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 довів своє виправлення.

Судом встановлено,що вироком Кіцманського районного суд Чернівецької області від 24 червня 2022 року ОСОБА_6 визнаний винуватим за ч. 3 ст. 286-1 КК України та йому призначене покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 7 років (а.о.с. 14-16).

Згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 19.10.2023 року засудженому замінено невідбуту частину основного покарання у виді 1 року 7 місяців 24 днів позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави (а.о.с. 20).

ОСОБА_6 перебуває на обліку в Садгірському РС філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області з 23.01.2024 року (а.о.с. 21).

Ухвалою суду,яка наразі переглядається у апеляційному порядку, ОСОБА_6 звільнений від відбування лише основного покарання у виді виправних робіт, однак продовжує відбувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами (а.о.с. 27-28).

Відповідно до ч.6 ст. 41 КВК України, засуджений до покарання у виді виправних робіт зобов`язаний: додержуватися встановлених відповідно до закону порядку та умов відбування покарання;сумлінно ставитися до праці;працевлаштуватися….; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;погоджувати з уповноваженим органом з питань пробації зміну місця роботи;з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно ст.46 КВК України,власник підприємства… щодо засуджених до покарання у виді виправних робіт може застосовувати заходи заохочення і стягнення, передбачені законодавством про працю.

Уповноважений орган з питань пробації за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці щодо засуджених може застосовувати заходи заохочення,зокрема,подання до суду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання.

Подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання надсилає до суду уповноважений орган з питань пробації з урахуванням характеристики засудженого, підготовленої власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем роботи засудженого.

Районний суд,дослідивши матеріали особової справи засудженого, які надані центром пробації,правильно встановив, що ОСОБА_6 відбуває основне покарання у виді виправних робіт на посаді менеджера з продажу сантехнічних матеріалів у ФОП ОСОБА_11 згідно наказу №1-к від 02.01.2024 року та трудового договору від 02.01.2024 року (а.о.с. 56-59,61).

Відповідно до наказу від 23.01.2024 року здійснюється утримання із заробітної плати ОСОБА_6 коштів у розмірі 20% у дохід держави(а.о.с.60), що підтверджується платіжними інструкціями (а.о.с. 80-87).

Згідно характеристики,наданої ФОП ОСОБА_11 , засуджений зарекомендував себе як дисциплінований та ініціативний працівник, не раз брав на себе додаткові обов`язки на час відсутності безпосереднього керівника та пропонував методи покращення роботи(а.с.11)

ОСОБА_6 позитивно характеризується по місцю проживання, схильностей до скоєння правопорушень не має, у побуті та громадських місцях поводить себе добре,у зловживанні алкогольними напоями не був помічений,до виконкому сільської ради жодних скарг та зауважень не надходило, у зловживанні спиртними напоями не був поміченим (а.с.10).

На утриманні ОСОБА_6 2 неповнолітніх дітей(а.с.13-14)

Відповідно до листів ДПСУ, засуджений не перетинав державний кордон України (а.о.с. 76-78, 94-97, 118-120, 137-139).

За час відбування покарання у виді виправних робіт ОСОБА_6 не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності (а.о.с. 70-72, 122-зворот, 135-зворот ).

У характеристиці від 19.03.2025 року роботодавець- ФОП ОСОБА_11 клопотав про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від покарання у виді виправних робіт(а.о.с. 132).

Звертаючись із поданням до суду про умовно-дострокове звільнення засудженого, орган пробації вказував, що за час перебування на обліку засуджений громадський порядок не порушував, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Станом на 11.04.2025 року відбув більше двох третин призначеного покарання, а саме 1 рік 2 місяці та 7 днів (а.с.2-3).

Відповідно,на час апеляційного розгляду засуджений відбув 1 рік та майже 5 місяців із заміненого більш м`якого покарання у виді 1 року 7 місяців 24 днів виправних робіт.

Отже, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_6 протягом строку відбування основного покарання у виді виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави, не виконував встановлені судом обов`язки, або не виконував інших обов`язків, встановлених КВК України та прокурор на такі порушення не посилався.

В районному суді начальник філії органу пробації подання підтримав та просив його задовольнити.Таку ж позицію підтримав представник під час апеляційного розгляду.

Врахувавши вказані обставини, районний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_6 належною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому обґрунтовано задовольнив подання та звільнив умовно-достроково засудженого від відбування основного покарання у виді виправних робіт.

Та обставина,що раніше до засудженого вже застосовувались заохочувальні норми,не є перешкодою для застосування ст.81 КК України.

Натомість,законом(ч.6 ст.82 КК України) прямо передбачена можливість та право для засудженого на застосування умовно-дострокового звільнення від більш м`якого покарання після його заміни у порядку ст.82 КК України.

Всупереч доводам апелянта, обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, були належним чином враховані районним судом при прийнятті рішення про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді виправних робіт.

Інших обставин та доводів, які би могли свідчити про неправильність судового рішення,апеляційна скарга не містить.

На переконання судової колегії, районний суд повно і всебічно дослідив та правильно оцінив наявні у справі докази і дійшов вірного висновку, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвала районного суду є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя доповідач: Судді:

_______________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3