Cправа №991/5558/25
Провадження №11-сс/991/482/25
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

представника ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника Товариства з обмежено відповідальністю «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_5 , особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18 червня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.06.2025 клопотання прокурора про арешт майна задоволено. Накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 : на частку у статутному капіталі ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», , що складає 100 % статутного капіталу. Накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», , а саме комплекс нежитлових будівель загальною площею 4647,6 кв. м за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, місто Бобровиця, вулиця Горького, будинок 40А (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 040).

Не погодившись із вказаним рішенням, представник ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвокат ОСОБА_5 та особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Представник ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвокат ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі посилається на таке.

Станом на день подання клопотання до суду та на день його розгляду, власником майна, на яке було накладено арешт, було ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», яке не має відношення до кримінального провадження № 0000305 від 20.06.2024 року; арештоване майно було набуто у власність ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» 15.03.2024 року, тобто до того, як ОСОБА_8 придбав частки в статутному капіталі Товариства, а тому є добросовісним набувачем; не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому визначена слідчим суддею мета арешту - спеціальна конфіскація, не може бути підставою для арешту майна на вказаній стадії досудового розслідування.

Просить ухвалу слідчого судді від 18.06.2025 скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора САП в частині накладення арешту на майно, зокрема: комплекс нежитлових будівель, загальною площею 4647,6 кв. м. за адресою: Чернігівська обл., Ніжинський р-н, м. Бобровиця, вул. Горького, будинок 40-А (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 040), власником якого зареєстроване ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», .

ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі покликається на такі обставини.

Станом на день подання клопотання та на день його розгляду, власником майна, на яке було накладено арешт, є сам апелянт, який відношення до кримінального провадження, в межах якого накладено арешт, не має.

23.05.2025 року на пропозицію ОСОБА_8 , ним була придбана частка в статутному капіталі ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», про існування кримінального провадження йому відомо не було, про посаду батька ОСОБА_8 обізнаний не був, а тому вважає себе добросовісним набувачем.

Прокурором не доведено недобросовісність набуття такого майна, а тому відсутні підстави для застосування спеціальної конфіскації в подальшому.

Просить ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.06.2025 скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора САП в частині накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000305, а саме на частку у статутному капіталі ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», , у розмірі 401 444,63 грн, що складає 100% статутного капіталу товариства, яка належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин неприбуття суд не повідомив.

Згідно із ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційні скарги розглядаються без участі вказаної особи.

У судовому засіданні представник ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвокат ОСОБА_5 апеляційні скарги підтримала, просила ухвалу слідчого судді від 18.06.2025 скасувати з мотивів, наведених у них, прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_5 , прокурора САП, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі є необґрунтованими.

Орган досудового розслідування, в межах кримінального провадження № 000305 від 20.06.2024, вважає встановленими обставини про те, що:

-службовими особами Національної гвардії України, ЦЕНТРАЛЬНОЇ БАЗИ ВТК, в особі ОСОБА_9 , за попередньою змовою зі службовими особами та реальними власниками ТОВ «Гелеон Компані», вчинено дії щодо заволодіння грошовими коштами у особливо великому розмірі в сумі понад 50 млн грн шляхом придбання нерухомого майна в неналежному стані та за завищеною ціною, що містять у собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

-службовими особами Національної гвардії України, ЦЕНТРАЛЬНОЇ БАЗИ ВТК в особі ОСОБА_9 , за попередньою змовою з службовими особами і реальними власниками ТОВ «Еко Гриб», вчинено дії щодо заволодіння грошовими коштами у особливо великому розмірі в сумі понад 80 млн грн шляхом придбання нерухомого майна за завищеною ціною, що містять у собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

-командувач Національної гвардії України ОСОБА_10 за попередньою змовою з іншими службовими особами Національної гвардії України та ЦЕНТРАЛЬНОЇ БАЗИ ВТК, в особі ОСОБА_9 , одержав неправомірну вигоду у вигляді транспортного засобу та нежитлового приміщення за вчинення в інтересах ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які надали неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за сприяння в укладенні договорів, визнання переможцями в процедурах закупівель товарів, робіт та послуг, замовником яких є Національна гвардія України, ЦЕНТРАЛЬНА БАЗА ВТК, військові частини та інші установи підпорядковані Національній гвардії України, що містить у собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України;

-службовими особами Міжнародного міжвідомчого багатопрофільного центру підготовки підрозділів, ЦЕНТРАЛЬНОЇ БАЗА ВТК, в особі ОСОБА_9 , та ТОВ «КИЛОВАТТ», за попередньою змовою між собою, вчинено дії щодо заволодіння бюджетними коштами в особливо великому розмірі шляхом закупівлі обладнання та використання матеріалів при проведенні робіт за завищеною ціною, тобто ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України;

-керівник ЦЕНТРАЛЬНОЇ БАЗИ ВТК ОСОБА_9 одержав неправомірну вигоду в особливо великому розмірі у вигляді вказаного транспортного засобу за вчинення в інтересах ТОВ «НОНБІЗ» дій з використанням наданого йому службового становища, а саме за сприяння у визнанні переможцем в процедурах закупівель товарів, робіт та послуг, замовником яких є ЦЕНТРАЛЬНА БАЗА ВТК, що містить у собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України;

-особи причетні до вчинення даних кримінальних правопорушень, вчинили дії щодо легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом в особливо великому розмірі, що містить у собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Прокурор САП 10.06.2025 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою збереження та забезпечення запобігання можливості приховування майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки стосовно такого можливе застосування спеціальної конфіскації.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що: було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 209 КК України; майно, яке просить арештувати прокурор, підлягатиме спеціальній конфіскації, адже наведені фактичні обставини вказують на те, що таке могло бути одержане внаслідок вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення та є предметом відповідного кримінального правопорушення; ОСОБА_7 повинен був і міг знати, що набув у власність майно, яке відповідає ознакам, зазначеним у п. 1, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права ОСОБА_7 та ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» щодо належного їм майна, адже таке втручання стосується виключно конкретного майна у формі позбавлення права на його відчуження та розпорядження, що, однак, не позбавляє права користування ним та є найменш обтяжливим способом арешту з огляду на характер майна.

Висновок слідчого судді відповідає положенням закону та встановленим обставинам, а доводи апеляційних скарг його не спростовують.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь якій з ознак, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: (1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та / або є доходами від такого майна; (2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та / або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; (3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; (4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання (ч. 1 ст. 96-2 КК України).

Слідчим суддею встановлено такі обставини.

02.04.2024 син ОСОБА_9 - ОСОБА_8 придбав у ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПС ТЕХНІК-ІНВЕСТ» частку у статутному капіталі ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» у розмірі 100%, що у грошовому еквіваленті становить 401 444,63 грн (а. с. 92, 93 т. 2), за яким 15.03.2024 зареєстровано право власності на комплекс нежитлових будівель, загальною площею 4647,6 кв. м за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, м. Бобровиця, вул. Горького, будинок 40А (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 040) (а. с. 111 т. 2).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадський формувань до видів економічної діяльності ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» віднесено, серед іншого, вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (основний); вирощування пряних, ароматичних і лікарських культур; інші види перероблення та консервування фруктів і овочів; відтворення рослин (а. с. 108-110 т. 2).

ОСОБА_8 за період 2021 - 2024 років одержав дохід, нарахований податковими агентами, у сумі 70 356 грн. Також у 2024 році він задекларував дохід від підприємницької діяльності у сумі 858 427 грн (а. с. 44-48 т. 2).

Дохід ОСОБА_13 , нарахований податковими агентами, за період 2000 - 2023 років склав 3 400 220 грн. У 2023 році ОСОБА_13 у податковій декларації про майновий стан та доходи задекларувала річний дохід у розмірі 1 105 935 грн та в такому ж розмірі як дохід, одержаний від підприємницької діяльності (а. с. 44, 45 т. 1).

У 2024 році дохід ОСОБА_13 , нарахований податковими агентами склав 326 099 грн, а задекларований від підприємницької діяльності - 4 869 922 грн (а. с. 46-48 т. 2).

Дохід ОСОБА_9 , нарахований податковими агентами, за період 2004 - 2024 років склав 3 856 133 грн (а. с. 44-48 т. 1).

23.05.2025 ОСОБА_8 продав частку у статутному капіталі ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» у розмірі 100%, що у грошовому еквіваленті становить 401 444,63 грн, ОСОБА_7 (а. с. 99, 100 т. 2).

Дохід ОСОБА_7 за період 2003 - 2025 років склав 666 783 грн (а. с. 117, 118 т. 2).

Враховуючи ці обставини, колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді:

- що офіційно відображені доходи ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , не давали їм можливості придбати частку у статутному капіталі ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» вартістю понад 400 тис. грн та приміщення вартістю понад 319 тис. доларів США відповідно;

- що дохід ОСОБА_7 не давав можливості придбати у ОСОБА_8 частку у статутному капіталі ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС».

Також, слідчий суддя врахував дані протоколів НС(Р)Д, з яких вбачається, що:

06.02.2025 спілкуючись з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 зазначив: «Дивіться, в мене до вас є така пропозиція. Значить, ми товариство з обмеженою відповідальністю, яке тільки-тільки відкрилось, з нуля, скажем так. У нас своє виробництво початкове, вирощування грибів в Чернігівській області, скажемо так. Є також іще два ФОПа: на дружині і на сині… У подальшому у нас буде розширення цього виробництва. Так зараз у нас чотири камери. Цей об?єм дуже невеликий, скажем так, для бухгалтера, а потім у нас буде ще сім. І в перспективі зараз проект вже зроблений, буде консервний завод свій. Невеликий, скажем, своя торгова марка. Тобто ось такий у нас обсяг робіт. Я б хотів вам запропонувати бути бухгалтером…» (а. с. 112 (з) т. 2);

17.03.2025 ОСОБА_9 у розмові із ОСОБА_15 зазначив: «Коля, ви запишіть, будь ласка, якщо що мій номер телефона, ми називаємося ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС»… Мене Володимир звуть… Я ж з Бобровиці, тобто, я не конкурент, я колега» (а. с. 113 т. 2);

19.03.2025 ОСОБА_9 , спілкуючись із особою на ім?я ОСОБА_16 , промовив: «Ми зараз це ж, проект консервного заводу закінчуємо. Уже доробили… І оце ж, той склад розбираємо, у нас буде глибоке і здорове овочесховище на дві з половиною тисячі тон… І буде консервний цех, який буде консервувати капусту, огірок. Помідор, кабачок і шампіньйон… Це зовсім інший напрямок. Але також дуже класний… І прибутковий… Тому… такий об?єкт підіймаємо, розумієш… Ти не уявляєш скільки «бабок» я вклав… Навіть краще не уявляй. І скільки ще буде вкладено» (а. с. 113, 113 (з) т. 2);

У розмові 22.03.2025 із особою на ім?я ОСОБА_17 повідомив, що є власником грибної ферми у Бобровиці (а. с. 114 т. 5);

27.03.2025 ОСОБА_9 промовив: «У мене ж овочевий комплекс строїться з консервним заводом… У мене буде своя торгова марка. Це як «Верес», « Чумак » і так далі… Це ж основний такий, скажімо так, напрямок в мене, який я тільки почав робить… Це якби дєтіще, поняла, з нуля моє» (а.с. 115 т. 2);

Під час спілкування із ОСОБА_19 . 28.03.2025 ОСОБА_9 сказав: «Це малий мій телефонує, за гриби хвилюється… Він же директор, розумієш. Взагалі він власник, не я ж. Я, як ОСОБА_20 , пам?ятаєш - у мене ніколи нічого ніде не було… Ось це про мене, я тобі відповідаю. У мене те ж саме: у мене на всіх все і разом з тим нічого» (а. с. 115 (з) т. 2).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає таким, що відповідає встановленим обставинам висновок слідчого судді, що ОСОБА_9 контролює діяльність ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», є його фактичним власником та фінансує відповідний бізнес-проект, підшукує працівників, незважаючи на те, що засновником та керівником цього товариства на час вказаних розмов був його син ОСОБА_8 .

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що назване майно ОСОБА_9 міг одержати злочинним шляхом, що має ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Посилання апеляційної скарги представника ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_5 на відсутність підстав для арешту майна з метою спеціальної конфіскації є неспроможними.

Слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що майно, яке просить арештувати прокурор, підлягатиме спеціальній конфіскації, так як наведені фактичні обставини вказують на те, що таке могло бути одержане внаслідок вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення та є предметом такого кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя врахував таке.

Кримінальне провадження № 0000305 здійснюється, зокрема, за ч. 3 ст. 209 КК України, за яке відповідно до ст. 96-1 КК України, передбачено застосування спеціальної конфіскації.

Гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. (ч. 4 ст. 96-2 КК України).

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 916/2813/18 часткою в статутному капіталі товариства є сукупність корпоративних прав та обов`язків, пов`язаних з участю особи в товаристві, серед яких право на управління товариством, право на отримання частини прибутку від діяльності товариства, а також право на отримання частини майна товариства у разі виходу з нього учасника або у випадку розподілу майна товариства в процесі його ліквідації.

Відповідно до положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» майно товариства може бути передане учасникам, зокрема: (1) учасник товариства має право отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість; (2) товариство виплачує учаснику, який вийшов з товариства, вартість його частки або передає майно лише пропорційно до розміру оплаченої частини частки такого учасника.

У постанові від 24.04.2018 у справі № 925/1165/14 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства. За наявності спору між учасником товариства та самою юридичною особою щодо визначення вартості майна останньої, учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а не на підставі вартості, за якою майно обліковується у товаристві. Взяття майна на облік за певною вартістю є односторонньою вольовою дією товариства, яка не може бути беззаперечним доказом дійсної вартості майна.

Комплекс нежитлових будівель, загальною площею 4647,6 кв. м за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, місто Бобровиця, вулиця Горького, будинок 40А, що належить ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», набутий у власність Товариством до набуття ОСОБА_8 частки у статутному капіталі цього Товариства 02.04.2024.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» на праві власності зареєстрований лише названий комплекс нежитлових будівель.

Вищевказане підтверджує висновок слідчого судді, що саме у зв`язку із наявністю у ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» вказаного нерухомого майна ОСОБА_9 придбав на свого сина частку у статутному капіталі цього товариства, оскільки і ОСОБА_8 , і фактичний власник ОСОБА_9 , усвідомлювали, що учасник товариства, набувши частку у статутному капіталі товариства, має певні майнові права на майно цього товариства, так як вартість частки статутного капіталу, яка може бути виплачена учаснику товариства у разі його виходу з товариства чи ліквідації товариства залежить у т.ч. від вартості майна, яке перебуває на його балансі і відповідне зобов`язання може бути погашене цим же майном.

Також слідчий суддя взяв до уваги здобуті за результатами проведення НС(Р)Д відомості щодо вкладу ОСОБА_9 у розвиток діяльності ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС», облаштування та будівництво будівель, якими воно володіє, значних коштів.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді, що комплекс нежитлових будівель, який просить арештувати прокурор, може підлягати спеціальній конфіскації, як такий, що одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та є предметом кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги представника, які зводяться до твердження, що ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» є добросовісним набувачем майна, висновку слідчого судді не спростовує.

Так, наявні докази підтверджують, що спірне майно одержане внаслідок вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення та є предметом відповідного кримінального правопорушення.

Тому, сам лише факт набуття ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» у власність нерухомого майна до набуття ОСОБА_8 частки у статутному капіталі цього товариства 02.04.2024 не може свідчити про відсутність підстав для арешту майна з метою спеціальної конфіскації.

Як зазначалось вище, 23.05.2025 ОСОБА_8 продав частку у статутному капіталі ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» у розмірі 100%, що у грошовому еквіваленті становить 401 444,63 грн, ОСОБА_7 при тому, що офіційні доходи останнього не надавали можливість здійснити таке придбання.

Слідчим суддею становлено, що це відбулось наступного дня після проведення у межах кримінального провадження № 0000305 судового засідання з розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора про арешт майна, вилученого у ОСОБА_8 під час проведення обшуку. Згідно з технічним записом цього судового засідання, у ньому досліджувались обставини набуття ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 майна, зокрема і частки у статутному капіталі у ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» та неспіврозмірності відповідних активів їх офіційно відображеним доходам (а. с. 98 т. 2).

Зі змісту спілкування ОСОБА_9 в протоколах НС(Р)Д слідує, що останній не мав наміру відчужувати відповідний бізнес, планував його розвивати, вклавши велику суму коштів.

ОСОБА_8 , попри відчуження частки у статутному капіталі ОСОБА_7 , продовжив виконувати функції керівника ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» (а.с. 108-110 т. 2).

За таких обставин правильним є висновок слідчого судді, що відчуження корпоративних прав ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» могло відбутись з метою приховування відповідного активу, і при цьому ОСОБА_7 , будучи учасником відповідних правовідносин, повинен був і міг знати, що набув у власність майно, яке відповідає ознакам, зазначеним у п. 1, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України.

Відтак, посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, що він є добросовісним набувачем майна, колегія суддів визнає неспроможним.

Із положень ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу в права осіб повинне забезпечити справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (п.69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1982 у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції»). Тобто повинне існувати обґрунтоване співвідношення між засобами, що застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти.

Оскільки досудове розслідування здійснюється за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. ч. 3,4 ст. 368 КК України, враховуючи обставини вчинених злочинів, слід визнати, що арешт майна, яке перебуває у власності ТОВ «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» та ОСОБА_7 , забезпечує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, відповідає принципу розумності, є співрозмірним, виходячи із завдань кримінального провадження, і не покладає індивідуальний та надмірний тягар на власника.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя наклав арешт на майно з дотриманням приписів ст. ст.170-173 КПК України, у зв`язку з чим апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст.407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги представника Товариства з обмежено відповідальністю «БИСТРИЦЯ ПЛЮС» - адвоката ОСОБА_5 , особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18 червня 2025 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3