В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/260/25

Провадження № 1-кп/348/185/25

06 червня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження №0000720, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.12.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,одруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді старости сіл Зелена, Черник, Максимець Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі КК України),

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 будучи службовою особою склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, ним вчинено за таких обставин.

Згідно рішення Пасічнянської сільської ради Івано-Франківської області восьмого скликання другої сесії від 18.12.2020 № 16-2/2020 «Про затвердження на посаді старости сіл Зелена, Черник, Максимець» ОСОБА_4 затверджений на посаду старости сіл Зелена, Черник, Максимець Пасічнянської сільської ради та останньому присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах шостої категорії посад.

18 грудня 2020 року рішенням Пасічнянської сільської ради Івано-Франківської області восьмого скликання другої сесії № 21-2/2020 «Про Положення про старосту» затверджено Положення про старосту (далі Положення), відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 2.4 Положення, староста затверджується сільською радою на строк її повноважень за пропозицією сільського голови; староста є членом виконавчого комітету сільської ради за посадою; порядок організації роботи старости визначається Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про добровільне об`єднання територіальних громад», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншими законами, а також цим Положенням, відповідно до п.п. 3.1.4 Положення, староста уповноважений сприяти жителям відповідного села, селища у підготовці документів, що подаються до органів місцевого самоврядування, відповідно до п.п. 3.2.1, 3.2.1.4, 3.2.1.6, 3.2.1.7 Положення староста зобов`язаний додержуватись Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, Статуту об`єднаної територіальної громади, Регламенту ради, цього Положення та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок його діяльності та взаємовідносини з об`єднаною територіальною громадою, органами місцевого самоврядування та їхніми посадовими особами, громадою та її членами; староста здійснює заходи із ведення погосподарського обліку на території відповідних населених пунктів громади; староста підписує довідки інформаційного характеру (в т.ч. для субсидій), які видаються радою, за зверненням жителів відповідних населених пунктів громади; староста надає довідки, довідки-характеристики фізичним та юридичним особам, які проживають на території відповідних населених пунктів громади, відповідно до п.п. 5.4 Положення старості видається номерна печатка з метою надання адміністративних послуг жителям відповідних населених пунктів громади; відповідно до п.п. 6.3 Положення староста може бути притягнений до дисциплінарної, матеріальної, цивільної, адміністративної, та кримінальної відповідальності, визначеної законом.

Відповідно до ст. 49-1 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, у разі проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, заінтересованою особою може бути особа, за якою закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад. Для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на території сільських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, заявник подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку; документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку, може також вважатися рішення сільської ради щодо передачі (надання) земельної ділянки у власність або користування; виписку з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради, сільським головою (у разі, коли виконавчий орган не створений) або відповідною архівною установою; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна (у разі, коли у виписці з погосподарської книги відсутні відомості про технічні характеристики об`єкта нерухомого майна).

Згідно ст. 1 «Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах» (далі Інструкція), затвердженої 11.04.2016 Наказом Державної служби статистики України № 56, погосподарський облік, як вид первинного обліку, передбачений для накопичення і систематизації відомостей, які збирають сільські, селищні, міські ради територіальних громад (далі - місцеві ради) по кожному з розташованих на їхній території населених пунктів і які є необхідними для проведення державних статистичних спостережень; згідно ст. 2 Інструкції погосподарський облік ведуть з урахуванням норм чинного законодавства з питань захисту персональних даних. Цей облік не передбачає реєстраційних дій і не несе жодних правових наслідків для об`єктів, відносно яких він здійснюється; згідно ст. 3 Інструкції у рамках погосподарського обліку місцеві ради ведуть облік особистих селянських господарств у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері статистики, відповідно до ст. 11 Інструкції у місцевій раді призначають уповноважену особу (осіб) органу місцевого самоврядування (старосту або іншу уповноважену особу (осіб)), яка (які) відповідає(ють) за ведення погосподарського обліку в кожному населеному пункті (далі - уповноважена особа).

Таким чином, обіймаючи посаду старости сіл Зелена, Черник, ОСОБА_6 був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

За невстановлених органом досудового розслідування обставин, в старости сіл Зелена, ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу, а саме Виписки з облікової картки об`єкта погосподарського обліку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 24.01.2023 староста сіл Зелена, Черник, Максимець Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що у Обліковій картці об`єкта погосподарського обліку книга № 9 Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області відсутні будь-які записи щодо домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме виписку з Облікової картки об`єкта погосподарського обліку книга № 9 Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області № 240, в якій зазначив неправдиву інформацію про реєстраційний номер виписки, адресу домогосподарства, прізвище, ім`я по батькові власника домогосподарства, землю в користуванні об`єкта та підставу.

Для надання вказаній виписці статусу офіційного документа, цього ж дня ОСОБА_4 поставив в ній власний підпис та за невстановлених органом досудового розслідування обставин завірив її гербовою печаткою Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Крім цього, 03.02.2024 за невстановлених органом досудового розслідування обставин, виписку з Облікової картки об`єкта погосподарського обліку книга № 9 Пасічнянської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області № 240 було використано з метою проведення державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю та безумовно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує за вчинене, усвідомлює наслідки своїх дій, що він повинен був перевірити документи та довідка не повинна була бути видана. Зобов`язується не вчиняти будь-яких правопорушень.

Суду пояснив, що він рішенням Пасічнянської сільської ради Івано-Франківської області від 18.12.2020 затверджений на посаду старости сіл Зелена, Черник, Максимець Пасічнянської сільської ради. Він ознайомлений з Положенням про старосту, затвердженим рішенням Пасічнянської сільської ради Івано-Франківської області від 18.12.2020, з вимогами «Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах», затвердженої 11.04.2016 Наказом Державної служби статистики України № 56.

До нього звернувся батько Кузика, житель села, щоб видати виписку на будинок для оформлення права власності на його сина, оскільки його сім`я не є заможною, щоб у подальшому у нотаріуса переписати. Йому належав будинок АДРЕСА_2 , та на одному подвір`ї знаходилися два будинки, однак будинок під АДРЕСА_2 не існував. Була погосподарська книга тільки на будинок АДРЕСА_2 . Він видав таку довідку та підписав її особисто. Йому відомо з матеріалів справи, що на підставі виданої ним довідки було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на будинок АДРЕСА_2 .

Він одружений, проживає з сім`єю в будинку батьків, виховує трьох дітей, двоє з яких неповнолітні, бере активну участь у житті громади, раніше ніколи не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності.

Просив не призначати йому суворе покарання та обмежитися штрафом.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд роз`яснив учасникам справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і його дії вірно кваліфіковано за вказаною нормою КК України.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про зазначили сторони в судових дебатах, і такі обставини характеризують знижений ступінь суспільної небезпеки особи злочинця та вчиненого ним діяння, слугують критерієм індивідуалізації покарання.

Формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_4 проявилося щире каяття.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №559/1037/16-к активне сприяння розкриття злочину і щире каяття є окремими обставинами, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим суд розцінює щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину альтернативними, незалежними, окремо існуючими обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст. 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує думку учасників судового провадження, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, під спостереженням лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував, по місцю роботи та проживання характеризується позитивно, одружений, з вищою освітою, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, за активну участь у житті громади нагороджений грамотами голови Пасічнянської сільської ради, Єпископа Коломийської єпархії УГКЦ, голови ОО ВФСТ «Колос» АПК України, подяками голови Пасічнянської сільської ради, директора КП «ПНЦПМД», винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав.

У досудовій доповіді з урахуванням інформації, що характеризує обвинуваченого за місцем його проживання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результатів оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірної небезпеки для суспільства, викладено висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 366 КК України, з урахуванням ставлення обвинуваченого до скоєного.

Санкцією кримінального закону за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, встановлений розмір штрафу від двох до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вирішуючи питання щодо розміру штрафу, суд враховує таке.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, надавши суду чіткі та послідовні показання. У судовому засіданні також знайшли своє підтвердження обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого. Тому суд вважає, що правові підстави для призначення обвинуваченому максимально дозволеного розміру штрафу відсутні.

Також суд зазначає, що хоча за вчинення кримінального правопорушення передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, проте оскільки кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана та не здобуто доказів існування обставин отримання внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, відсутні підстави для застосування вимог ч. 2 ст. 53 КК України.

Отже, обвинуваченому слід призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади у державних органах та/або органах місцевого самоврядування строком 1 (один) рік.

Такий строк додаткового покарання, з урахуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушеннята його особи, суд вважає достатнім для забезпечення мети покарання.

Разом з тим, суд звертає увагу на неможливість застосування ч. 2 ст. 69 КК України, на чому наполягала сторона захисту, оскільки як вже зазначалося, за вчинення кримінального правопорушення передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відповідно до ч. 2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. До таких висновків щодо застосування положень ч. 2 ст. 69 КК України при призначенні покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, дійшов Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі №185/1030/22.

Станом на час ухвалення вироку забіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Цивільний позов по справі не заявлено. Арешт на майно не накладався. Сторона обвинувачення вказала про відсутність необхідності вирішувати питання речових доказів, якими визнано належно завірені копії документів.

Судові витрати, які становлять документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 4 775,40 гривень на проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/109-25/1065-ПЧ від 16.01.2025 в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 392-395, 615 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права обіймати посади у державних органах та/або органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади у державних органах та/або органах місцевого самоврядування обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Судові витрати в розмірі 4 775,40 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять грн 40 коп.) грн за проведення судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/109-25/1065-ПЧ від 16.01.2025 в Івано-Франківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (реквізити: 24060300 «Інші надходження», отримувач - ГУК в Ів.-Фр.об./ТГ Ів.-Фр./ /24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) - UA0009612).

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1