Справа № 489/8368/23
Кримінальне провадження №1-кп/489/458/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 р. м. Миколаїв

Вступна частина

Інгульський районний суд м. Миколаєва, головуючий - суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Кримінальне провадження 0001360 від 24.10.2023.

Обвинувальний акт:

- про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, стосовно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Черняхівка Кіровоградської області, жителя м. Миколаєва без певного місця проживання, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого вироком від 21.10.2022 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням іспитового строку 3 роки на підставі ст. 75, 76 КК України, який був вироком від 29.10.2024 Миколаївського апеляційного суду скасований в частині звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України;

- про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, стосовно ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві, громадянки України жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, судимої вироком від 06.10.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки на підставі ст. 75, 76 КК України, судимої вироком від 22.05.2024 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 180 годин громадських робіт;

- про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, стосовно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьку, мешканця м. Миколаєва без певного місця проживання, одруженого, судимого вироком від 05.05.2023 Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням іспитового строку 1 рік на підставі ст. 75, 76 КК України;

Сторони: прокурор ОСОБА_7 , захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Мотивувальна частина

24.10.2023 приблизно о 15 годині, під час дії воєнного стану, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і потерпілим ОСОБА_12 перебували у покинутому приміщенні, яке розташоване за будинком АДРЕСА_2 . Там з умислом направленим на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_4 , який діяв повторно, ОСОБА_5 , яка діяла повторно, і ОСОБА_6 , за їх попередньою змовою групою осіб із корисливих мотивів вчинили кожен такі таки дії: ОСОБА_6 із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме поштовхом, спричинив падіння потерпілого ОСОБА_12 на підлогу, після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 притисли потерпілого до підлоги і ОСОБА_5 одночасно рукою із сумки потерпілого витягнула належний тому паспорт громадянина України, в якому знаходились грошові кошти в сумі 10 тис. гривень та речі, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють - картки АТ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , картку "А-банку" № НОМЕР_3 . Тим самим ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 відкрито заволоділи майном ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишили, розпорядились викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в сумі 10 тис. грн.

Дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 кваліфікуються як вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Дії ОСОБА_6 кваліфікуються аналогічно, за виключенням ознаки повторності.

Крім того, 25.10.2023 приблизно о 00:15 год. у ОСОБА_4 біля будинку №3 по вул. 2 Повздовжній в м. Миколаєві під час особистого обшуку було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,2359 г., яку він за невстановлених обставин незаконно придбав і зберігав при собі для власного вживання без мети збуту до моменту вилучення цієї речовини.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфікуються як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

При допиті в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в частині скоєння грабежу визнав частково, в частині вчинення кримінального проступку визнав повністю. Пояснив, що в той день перебував в компанії з ОСОБА_5 і ще одним своїм знайомим на ім`я ОСОБА_13 біля площі Перемоги в м. Миколаєві. В ході бесіді ОСОБА_5 повідомила, що познайомилась з чоловіком у якого є кошти і їх потрібно забрати. Вони пошли до тієї людини, привели його в "заброшку". Тобто пішла ОСОБА_5 з потерпілим, а він йшов позаду, щоб потерпілий нічого не запідозрив. В приміщення також спочатку зайшла ОСОБА_5 з потерпілим, а потім зайшов він. Коли він зайшов, він привітався з ОСОБА_6 , який там жив за шторою в окремій кімнаті і в цей момент йшов на вихід. Він запитав у того чоловіки чи є у того гроші, а той відповів, що у нього грошей немає, хоча продемонстрував гроші в паспорті. Після чого потерпілий розвернувся до входу і пішов, при цьому ОСОБА_5 відійшла в бік, а він схопив його ззаду за руки і штовхнув на підлогу і потім тримав його. А ОСОБА_5 підійшла і витягнула з сумки паспорт. При виході з приміщення він побачив, що потерпілий почав телефонувати по телефону, вони його не відбирали, сам потерпілий перебував у свідомості, якихось видимих пошкоджень у нього не було. Біля входу,в будівлі стояв ОСОБА_6 , і він ( ОСОБА_4 ) покликав його з собою, коли вийшли на двір, то він попросив у ОСОБА_5 паспорт потерпілого і з тих грошей, що там були, менше 10 тис. грн. - приблизно 6-7,5 тис., дав грошей ОСОБА_6 на цигарки та їжу. Вони поділили кошти із ОСОБА_5 . Десь на кожного вийшло по 2500 грн. В паспорті були гроші і банківські картки, ОСОБА_5 викинула паспорт і банківські картки, а потім направились в бік площі Перемоги, а кошти витратили на власні потреби. Він з телефону замовив собі психотропну речовину, щоб спробувати, яку потім у нього знайшли при обшуку. Вказав, що дав покази стосовно ОСОБА_6 щодо причетності того до злочину під примусом оперативних працівників поліції, оскільки на ОСОБА_14 у працівників поліції був якийсь "зуб". ОСОБА_6 знав на обличчя, знайомі не були. Для того, щоб отримати покази на ОСОБА_6 , його били в приміщенні районного відділення поліції оперативні співробітники поліції. Зауважив, що не міг вчинити пограбування самостійно, оскільки утримувати потерпілого і викрасти у того з сумки речі одночасно він не міг. Просив зважити, що з наявними хворобами не впевнений, що доживе до закінчення строку покарання, висловив жаль щодо повторного вчинення ним злочину.

ОСОБА_14 суду показав, що жив у вказаній недобудові через сварку з дружиною. В момент події він тільки прокинувшись, виходив на двір, до туалету. В цей час назустріч в приміщення зайшла ОСОБА_5 з потерпілим. Потім ОСОБА_5 пішла в туалет, а потерпілий залишився сам. Коли він повернувся, то на дворі почав спілкуватись з знайомим на ім`я ОСОБА_13 приблизно за 10 метрів біля входу, а потім з приміщення вийшов ОСОБА_4 , який покликав його і дав 1500 грн. на їжу та інші нужди. Він здогадався, що сталося в приміщенні і до будівлі не заходив. Потім пішов до знайомих, а потім його знайшли і затримали поліцейські. Він чув як потерпілий спілкувався з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ті уговорювали дати гроші на спільний відпочинок. В той день він вперше побачив ОСОБА_5 і ОСОБА_4 вже рядом з потерпілим і до того вони не спілкувались, раніше знайомі з ними не були. Вважає себе винним тільки за недонесення про вчинення грабежу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Просив разом із захисником виправдати його через недоведеність обвинувачення.

Обвинувачена ОСОБА_5 суду показала, що познайомилась з потерпілим в компанії, просила у нього цигарки, той дав їй тисячу гривень, оскільки шукав "травку", але повертатись до нього вона наміру не мала. Вона зі своїм знайомим ОСОБА_13 пішли шукати ОСОБА_4 , бо ОСОБА_5 заборгувала йому 500 грн. і знайшли його на площі Перемоги. Він запитав де вона взяла гроші, вона сказала, що є чоловік, який показує всім гроші і він запропонував його ограбити, але вона відмовилась і запропонувала витратити гроші під час спільного поводження часу з потерпілим. Потім вони втрьох: вона, ОСОБА_13 , ОСОБА_4 пішли до потерпілого, але по дорозі ОСОБА_13 з ОСОБА_4 десь пропали. Тому вона прийшла до потерпілого, ще з ним випила, потім вона захотіла в туалет і зайшла в недобудову і побачила що за нею йде потерпілий, а за ним йшов ОСОБА_4 . В саму будівлю вони зайшли одночасно з ОСОБА_4 та потерпілим. Вона не думала, що ОСОБА_4 щось зробить, оскільки в цьому приміщенні жили люди. Вона запропонувала потерпілому взяти пляшку горілки та випити. ОСОБА_4 говорив з потерпілим щодо "травки". Потім вона пішла в туалет і повертаючись, вона побачила як ОСОБА_4 вибігає з тієї кімнати де вони були втрьох з потерпілим. А з ОСОБА_6 зіткнулись тільки на вулиці і ОСОБА_4 покликав його за собою. Де викинули паспорт вона знала лише приблизно, бо паспорт в руках не тримала, крім моменту коли ОСОБА_4 передав його для викиду в сміттєвий бак. Вона за гроші ОСОБА_4 на своє ім`я зняла хостел, де її затримали. Гроші їй ОСОБА_4 не давав, домовленість з ним на пограбування не було, вона моменту грабежу не бачила. Вважає, що її ОСОБА_4 оговорює. Вона піддавшись обману співробітників поліції, що після того як вона дасть викривальні покази до неї обмежувальні кримінальні заходи застосовуватись не будуть підписала не читаючи усі документи, які складали співробітники правоохоронних органів. Просила разом із захисником виправдати її через недоведеність обвинувачення.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.10.2023 о 22:10 год. ОСОБА_12 повідомив, що того дня о 15 годині невідомі особи у вказаному місці із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, викрали його майно - 10 тис. грн. (т. 1 а.с.192).

У відповідності до протоколу огляду місця події від 24.10.2023 з 20 год. до 20:20 год. було оглянуто закинуте одноповерхове приміщення з відсутністю дверей, в якому на відстані 5 метрів від входу наявні інші приміщення (кімнати) (т. 1 а.с. 193-196).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 25.10.2023 за участю ОСОБА_5 і за її вказівкою на ділянці місцевості біля кута будинку 36 по вул. Миколаївській в м. Миколаєві виявлений паспорт громадянина України належний ОСОБА_12 , а через 50 метрів у сміттєвій урні біля магазину "Солодка лапа" біля будинку №34-б по вул. Миколаївській - три банківські картки АТ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , картку "А-банку" № НОМЕР_3 . Вказані речі були вилучені (т. 1 а.с. 197-204).

Згідно протоколів впізнання за фотознімками від 25.10.2024 потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_5 як особу яка запропонувала придбати наркотичні засоби та привела його до господарської будівлі по вул. Миколаївській, 38 в м. Миколаєві ( т. 1 а.с. 205-207), а ОСОБА_4 і ОСОБА_6 - як осіб, якуіу вказаному приміщенні із застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито, викрали його майно (т. 1 а.с. 208-209, 210-211).

При затриманні ОСОБА_6 25.10.2025 він із затриманням за підозрою у вчиненні даного злочину в присутності захисника погодився. При його особистому обшуку вилучені речі, які стосунку до факту події не мають, і без індивідуальних ознак (гроші в сумі 126 грн.) (т.1 а.с. 213-214). Аналогічно при затриманні 25.10.2023 ОСОБА_4 , той погодився з ним, при ньому вилучили речі, які стосунку до факту події не мають (телефони), без індивідуальних ознак (гроші в сумі 3110 грн.) та зіп-пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору (т.1 а.с. 47- 48). При затриманні ОСОБА_5 , та зауважень та заяв, користуючись допомогою захисника, не мала, при ній нічого виявлено та вилучено не було (т. 1 а.с. 218-220).

Майно яке було виявлене при ОСОБА_4 і ОСОБА_6 при затриманні визнане речовими доказами і арештоване ухвалою слідчого судді від 27.10.2023 ( т.1 а.с. 221-226).

Згідно протоколу від 11.12.2023 огляду відеозапису з камер відеоспостережень з магазину АТБ по вул. Херсонське шосе, 90А в м. Миколаєві, видно що 24.10.2023 з 18:50 год. до 18:53 год., ОСОБА_5 і ОСОБА_4 робили покупки і розрахувались купюрою номіналом 1 тис. грн. ( а.с. 227).

У відповідності до протоколу слідчого експерименту від 29.11.2023 ОСОБА_4 вказав на місце події. Вказав, що він чекав в будівлі, там був і ОСОБА_6 , який там мешкав. Коли прийшов потерпілий з ОСОБА_5 , він запропонував потерпілому заплатити за наркотичний засіб, але той відмовився, пояснюючи, що вже заплатив ОСОБА_5 і почав виходити. В цей час його штовхнув ОСОБА_6 , який знаходився у проході за шторою, назад у приміщення, після чого потерпілий впав на підлогу. Він ( ОСОБА_4 ) утримував потерпілого на полу, ОСОБА_5 коліном притримувала потерпілого і руками почала шукати паспорт, в якому знаходились гроші. Коли ОСОБА_5 знайшла паспорт, то усі втрьох вийшли з приміщення і направились з бік магазину. ОСОБА_5 забрала з паспорта суму чи 7 чи 8 тис. гривень, а паспорт викинула біля іншого будинку. Гроші поділили: ОСОБА_6 2500 грн., залишок порівну між ним та ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 230-236).

Аналогічні обставини при проведенні слідчого експерименту 08.12.2023 підтвердив потерпілий ОСОБА_12 , з тією відмінністю, що до будівлі зайшли ОСОБА_5 і ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 237-242).

Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України.

Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19).

Саме на цей висновок касаційного суду посилався захисник ОСОБА_9 , стверджуючи що протоколи слідчих експериментів за змістом є допитами на стадії досудового розслідування, які не можуть бути покладені в основу вироку.

З таким твердження суд погоджується частково.

Шляхом проведення вказаних слідчих експериментів щодо події злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, була здобута інформація, яка відповідає меті слідчих експериментів на відтворення саме обставин події: зафіксовано місце події, перебування в приміщенні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і потерпілого, штовхання ОСОБА_15 потерпілого на підлогу з-за штори, утримання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 потерпілого на підлозі і відшукання та вилучення ОСОБА_5 паспорту потерпілого.

Зафіксовані в протоколі слідчого експерименту дані про подальшу долю викраденого, є допитом і судом до уваги не приймаються, оскільки ці обставини не відтворені і не зафіксовані, як решта обставин слідчого експерименту, в прив`язці до часу або місця. Недоліком фототаблиці до слідчих експериментів з ОСОБА_4 та ОСОБА_12 є відсутність підписів (розшифровок) до них, але цей недолік не впливає на зрозумілість дій учасника експерименту і нескладність об`єктивної сторони даного конкретного злочину.

З допиту потерпілого на стадії досудового розслідування 08.12.2023, проведеного з дотриманням умов наведених у ч. 11 ст. 615 КПК України, бо допит на стадії судового розгляду виявився неможливим, випливає, що перед подією злочину стосовно нього він сидів неподалік в компанії знайомих та вживав алкогольні напої. При ньому була сумка з його паспортом, трьома банківськими картками і грошима купюрами по тисячі гривень. До нього підійшла дівчина, попросила води, він думав, що вона в стані наркотичного сп`яніння і тому запитав у неї де можна взяти наркотики. Дівчина відповіла що він може дати їй гроші, а вона йому принесе. Він дав їй тисячу гривень і у нього залишалось ще 10 тис. грн. Ця дівчина на ім`я ОСОБА_16 (він в подальшому її впізнавав за фотографіями) кудись пішла на півгодини, потім повернулась і запропонувала піти і забрати "траву". Зайшли з нею в недобудований будинок на тій самій вулиці, там стояв хлопець (він його також впізнавав), який сказав: "давай гроші", на що він відповів, що гроші вже давав. Він розвернувся і хотів піти, але назустріч з-за штори вийшов ще один хлопець (його також впізнавав в подальшому) і штовхнув його і він впав. Перший хлопець притиснув руки до підлозі, дівчина коліном придавила грудь і висмикнула із сумки паспорт з грошима та картками. Потім вони раптово убігли і коли він через невеликий час вийшов з будівлі, то нікого поряд з грабіжників не було.

З тверджень усіх учасників з боку захисту випливає, що вони не довіряють змісту допиту потерпілого на стадії досудового розслідування, відтвореного в суді, насамперед з огляду на коливання його в ході допиту щодо суми викрадених грошей.

Разом з тим, суд, вчинивши усі дії, щодо забезпечення явки потерпілого, позбавлений можливості здійснити його допит в суді, про що вказав вище. Підстав для критичного ставлення до допиту потерпілого в частині сум викраденого суд не вбачає, оскільки зрештою він назвав ту ж суму, яка фігурує у його заяві про вчинення злочину.

Отже, суд дійшов висновку, що вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за обставин викладених в обвинуваченні є доведеним.

Цей висновок ґрунтується на доведеності присутності трьох обвинувачених і потерпілого у вказаному місці та часі, доведеності послідовності дій щодо грабежу не тільки послідовними доказами наданими потерпілим (впізнання грабіжників, відтворення обстановки і послідовності вчинення грабежу співучасниками, надання допустимих показів при досудовому розслідуванні), а і відтворенням обстановки події в істотних моментах ОСОБА_4 при досудовому розслідуванні, визнання ним домовленості на вчинення грабежу з іншою учасницею за попередньою домовленістю.

Щодо доводів сторони захисту на недоведеність попередньої змови обвинувачених з ОСОБА_6 , який жив у вказаній споруді, то суд погоджується, що покази співучасників щодо завчасного досягнення згоди ОСОБА_6 (вербально або письмово) з рештою співучасників на вчинення грабежу суду не надавались.

Разом з тим, суд зважує, що положеннями ч. 2 ст. 28 КК України встановлено, що злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

При цьому, домовленість про спільне вчинення злочину заздалегідь означає наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони.

Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення не обов`язково має відбуватися в усній чи письмовій формі, а визначається і за допомогою конклюдентних дій поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети (постанова ККС ВС від 10.12.2020, справа № 464/710/18, провадження № 51-3805 км 20).

Дії ОСОБА_15 , який із застосуванням вказаного насильства почав грабіж, перебуваючи фактично у засідці, свідчать про їх узгодженість з рештою інших учасників і форма досягнення згоди співучасників до початку злочину в даному конкретному випадку значення не має.

Суд ставиться критично до показів ОСОБА_4 в частині часткової відмови від обставин відтворених при слідчому експерименті - щодо участі ОСОБА_6 в грабежу, оскільки наведені ним причини - застосування до нього фізичного насильства співробітниками правоохоронних органів для наговору на ОСОБА_6 , при проведенні перевірки ДБР ініційованої судом, не підтвердились.

Покази обвинувачених суперечливі в частині хронологічної послідовності прибуття ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до приміщення, де відбувався грабіж, але це не впливає на доведеність злочину в межах пред`явленого обвинувачення.

Стосовно кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, то вина ОСОБА_4 не заперечувалась і підтверджується окрім протоколу затримання і особистого обшуку, ще й висновком судової експертизи від 16.11.2023 яким підтверджено, що у складі вилученої у ОСОБА_4 при особистому обшуку речовини, яка знаходилась у зіп пакеті, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,2359 г.( т. 2 а.с. 173-179).

ОСОБА_6 до психіатрів та наркологів не звертався, характеризується посередньо, хворіє на відкриту форму туберкульозу (т.1 а.с. 45, 46, 87, 151). ОСОБА_5 до наркологів та психіатрів не зверталась, характеризується посередньо (т. 1 а.с.47, 55). ОСОБА_4 до наркологів та психіатрів не звертався, за інформацією з ФДУ "Центр охорони здоров`я" ДКВС України" в Миколаївській та Одеській областях страждає рядом важких хронічних хвороб.

ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 були затримані 25.10.2023 ( т.1 а.с.212 - 220) і з того часу перебувають під вартою.

Суд при призначенні покарання обвинуваченим враховує відсутність пом`якшуючих його обставин. Враховує обтяжуючі покарання обставини: наявність рецидиву злочину у ОСОБА_6 .

Враховується і поведінка самого потерпілого, який став жертвою грабежу, в свою чергу, запропонувавши перед цим його учасникам вчинення злочину в сфері обороту наркотичних засобів.

Також враховується і ступінь сприяння обвинувачених встановленню фактичних обставин протягом кримінального провадження.

Покарання усім обвинуваченим слід призначити реально в межах санкції статті з визначенням остаточного покарання з урахуванням індивідуальної сукупності злочинів і вироків згідно ст. 70 ч 1, 4, ст. 71 КК України.

Вирок від 22.05.2024 ОСОБА_5 не відбула, оскільки вона безперервно перебувала з того часу в ізоляції.

Суд не вважає за доцільне змінювати запобіжний захід усім обвинуваченим до набрання вироком законної сили. Також слід вирішити питання про долю речових доказів, заходів забезпечення, про стягнення процесуальних витрат.

Резолютивна частина

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України і призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 років позбавлення волі:

- за ч. 1 ст. 309 КК України - 1 рік обмеження волі;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вказаних кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 7 років позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України до покарання ОСОБА_4 призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 21.10.2022 Ленінського районного суду м. Миколаєва (з урахуванням вироку від 29.10.2024 Миколаївського апеляційного суду), остаточно визначивши покарання ОСОБА_4 7 років 4 місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання за даним вироком із розрахунку день за день: за вироком від 21.10.2022 Ленінського районного суду м. Миколаєва (з урахуванням вироку від 29.10.2024 Миколаївського апеляційного суду) строк попереднього ув`язнення з 25.03.2022 до 21.10.2022; строк затримання і попереднього ув`язнення за даним вироком з 25.10.2023 і до дня набрання даним вироком законної сили.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити їй покарання 7 років 4 місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів врахованих даним вироком та вироком від 22.05.2024 Ленінського районного суду міста Миколаєва, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком від 22.05.2024, більш суворим покаранням, призначеним даним вироком, визначити ОСОБА_5 покарання 7 років 4 місяці позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_5 за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 06.10.2023 Ленінського районного суду міста Миколаєва, визначивши ОСОБА_5 остаточне покарання 7 років 7 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання цього вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання за даним вироком із розрахунку день за день строк затримання і попереднього ув`язнення з 25.10.2023 до дня набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання 7 років 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_6 за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 05.05.2023 Корабельного районного суду м. Миколаєва, остаточно визначивши покарання ОСОБА_6 7 років 7 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання цього вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання за даним вироком із розрахунку день за день строк затримання і попереднього ув`язнення з 25.10.2023 до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази: оптичний диск - зберігати в матеріалах судового провадження. Паспорт громадянина України ОСОБА_12 і три належні йому банківські картки - залишити в його розпорядженні. Особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,2359 г. (квитанція зберігання 356) - знищити.

З дати набрання даним вироком законної сили скасувати арешт на речові докази накладений 27.10.2023 ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва в судовій справі 489/6625/23, провадження 1-кс/489/1503/23 і 1-кс/489/1502/23 на речі вилучені у ОСОБА_4 і ОСОБА_6 і повернути ОСОБА_4 речі, які зберігаються за квитанцією №767, повернути ОСОБА_6 речі, які зберігаються за квитанцією №768.

Стягнути з ОСОБА_4 956 грн. витрат за проведення експертизи на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Інгульський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1