Номер провадження: 11-кп/813/182/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2022 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого загальну середню освіту, офіційно не працюючого, зі слів неофіційно працюючого різноробочим на будівельних майданчиках в м. Одесі, не одруженого, спільно проживаючого з ОСОБА_9 , має дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)06.04.2009 року Приморським р/с м. Одеси, за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 5 років;

2)05.10.2018 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. ст. 75 76 КК з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Оскаржуваним вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2022 року ОСОБА_7 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК та йому призначено покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 року та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час досудового розслідування і судового розгляду, а саме з 14.05.2019 року по 25.09.2020 року та з дня затримання за вказаним вироком у залі суду з 13.05.2022 року по день набрання законної сили вироком суду.

Також вироком вирішено питання про речові докази.

Згідно оскаржуваного вироку

ОСОБА_7 14 травня 2019 року, приблизно о 09.00 годині, перебуваючи в салоні маршрутного таксі (автобуса) № 84, на шляху руху від зупинки «вул. Нефтяників» до зупинки «Центральний автовокзал» у Малиновському районі м. Одеси, скориставшись сприятливою обстановкою для вчинення злочину завантаженістю маршрутного таксі пасажирами, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, таємно викрав із жіночої сумки ОСОБА_10 гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень, 50 Євро (за офіційним курсом НБУ на 14.05.2019 року становить 1473 гривні 21 копійка), 150 доларів США (за офіційним курсом НБУ на 14.05.2019 року становить 3 916 гривень 98 копійок), банківську картку АТ «КБ «Приватбанк»» та банківську карту ПАТ «Ощадбанк», зареєстровану на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого маючи реальну змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, вийшов з маршрутного таксі № 84 (точне місце не встановлено).

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_7 використав викрадену банківську картку ПАТ «Ощадбанк» та пін-код, вказаний на аркуші паперу, в банкоматі ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк», розташованому на фасаді будинку № 12 по вул. Б. Хмельницького в м. Одесі, знявши з розрахункового рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 4 700 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 10 240 гривень 19 копійок.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , з вироком суду першої інстанції відносно нього не згоден, вважає вирок незаконним та необґрунтованим.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

В судовому засіданні апеляційного суду обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч. 2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

При встановлені обставин для скасування вироку суду 1-ої інстанції, апеляційний суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові ККС ВС від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 (провадження № 51-2807км24) про те, що кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності невідкладно.

При цьому, КПК України не встановлює обмежень для розгляду клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності під час апеляційного розгляду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Частиною 2 статті 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України (в ред. 18.12.2017) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкриміновано скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який вчинено 14.05.2019 року.

Статтею 12 КК України передбачено, що нетяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №385/1159/16, від 26.03.2020 року у справі 3730/69/16-к.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, минуло більше п`яти років.

Оскільки судом установлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, строк притягнення до кримінальної відповідальності за яке сплив, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечувала проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Оскільки ОСОБА_7 підлягає звільненню від звільнення від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності та кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю, на підставі чого вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 року відносно ОСОБА_7 слід виконувати самостійно.

Питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження слід вирішити у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , частково задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , вирок суду першої інстанції скасувати, звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі п.3) ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1) ч.2 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 284, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2022 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.185 КК України скасувати.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №00000670 від 14.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти, за умови відсутності інших судових рішень щодо застосування до нього запобіжних заходів у виді тримання під вартою, які набрали законної сили.

Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 05.10.2018 року відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2019 року, а саме з: 1) банківської картки ПАТ «Ощадбанк» зареєстрованої на ім`я ОСОБА_11 та 2) грошових коштів в сумі 4700 гривень.

Скасувати заборону накладену ухвалою слідчого судді у вигляді заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Речові докази по кримінальному провадженні: 1) банківську картку ПАТ «Ощадбанк» зареєстровану на ім`я ОСОБА_11 та 2) грошові кошти в сумі 4700 гривень залишити у законного володільця, потерпілої ОСОБА_10 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4