справа № 209/3725/16-к
провадження № 1-кп/208/41/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого, судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження №0001359 відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, працює в Християнській общині «Новий час», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 05.10.2011 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі терміном на 3 років, звільненого 16.10.2013 року, умовно-достроково, з невідбутою частиною покарання 10 місяців 1 день,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, приблизно 01.10 годині 08.07.2014 року, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з раніше на знайомим ОСОБА_11 знаходився біля кінотеатру «Мир» розташованого по пр. Перемоги у м. Дніпродзержинську.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на розбійний напад, ОСОБА_12 діючи відкрито, демонструючи заздалегідь приготовлений розкладний ніж, висловив погрозу застосувати до Чехута насильство, небезпечне для життя та здоров`я.

Зазначеним чином здійснивши на потерпілого напад, ОСОБА_12 відкрито заволодів майном Чехута, а саме: грошима в сумі 160 гривень, мобільним телефоном «Нокиа 5310» вартістю 900 гривень, годинником «Омакс» вартістю 200 гривень, сумкою чоловічою вартістю 60 гривень, в якій знаходились навушники «Нокіа» вартістю 210 гривень, чим заподіяв тому майнову шкоду на загальну суму 1 530 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_12 став вимагати у потерпілого грошові кошти у розмірі 70 гривень, але враховуючи їх відсутність, ОСОБА_13 запропонував піти до нього додому за адресою АДРЕСА_2 за грошима.

Прийшовши до місця мешкання ОСОБА_13 , ОСОБА_12 продовжував вимагати гроші демонструючи ніж, але згодом, встановивши відсутність грошових коштів в квартирі, вони вийшли з квартири, після чого потерпілий скориставшись нагодою втік.

Враховуючи, що ринкова вартість мобільного телефону «Нокіа 5310» складає 490 гривень, вартість годинника «Омакс» складає 175 гривень, вартість сумки чоловічої становить 65 гривень, вартість навушників до мобільного телефону «Нокіа» становить 169.50 гривень, загальна сума завданої ОСОБА_13 майнової шкоди становить загальну суму 899,50 гривень.

Зазначені дії ОСОБА_8 кваліфіковані державним обвинуваченням за ч.1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

В попередньому складі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська ухвалено обвинувальний вирок, який скасовано апеляційною інстанцією. Підставою скасування вироку фактично виявилось недоведеність ознак розбійного нападу.

В теперішньому складі суду по справі досліджені всі можливі докази сторони обвинувачення та захисту. Потерпілий у справі не допитаний, і місце його знаходження судом не встановлено.

Під час судового засідання, сторона захисту, заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_12 внаслідок спливу строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав клопотання адвоката. Йому зрозуміло його право на повний судовий розгляд кримінального провадження та ухвалення у справі виправдувального вироку. Нереабілітуючий характер закриття кримінального провадження з підстав спливу строків давності, йому роз`яснено та є зрозумілим. Просив провадження у справі закрити.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з визначених у клопотанні підстав.

Вислухав клопотання, учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначається:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом»

Відповідно ст. ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Загальною частиною КК України передбачено, зокрема, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

На підтвердження вини ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, прокурором надані, а судом досліджені протоколи слідчих дій, постанови слідчого про визнання у справі речових доказів, висновки експертиз, протоколи пред`явлення речей для впізнання.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення зазначено як обов`язкове.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 187 КК України, у вчиненні якого на теперішній час обвинувачується ОСОБА_12 , відповідно до ст. 12 зазначеного Кодексу віднесено до тяжких злочинів.

Статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня скоєння тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної чинності сплило 10 років.

На теперішній час з дня вчинення кримінального правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_12 , сплив строк більше 10-ти років. Болдов від суду не ухилявся, до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягувався, і таким чином строк давності притягнення обвинуваченого до відповідальності не переривався.

Відповідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності позиції Болдова та усвідомленні ними наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідають вимогам КК та КПК України, а клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Питання речових доказів вирішується судом згідно ст. 100 КПК України.

Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Постановою об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17 зроблено відступ від правової позиції ВП та зазначено, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги зазначену правову позицію, суд відносить процесуальні витрати по проведенню у справі судових експертиз на рахунок держави.

Розглядаючи питання заявлено потерпілим ОСОБА_11 цивільного позову, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Статтею 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_13 цивільний позов суд залишає без розгляду, що за змістом ч.7 ст. 128 КПК України не перешкоджає потерпілому пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

На стадії досудового розслідування відносно ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Стаття 203 КПК України передбачає, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 128, 203, 284 ч.2 п.1, 350 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується за ч.1 ст. 187 КК України, на підставі ст. 49 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строку давності.

Кримінальне провадження № 0001359 по обвинуваченню ОСОБА_10 , за ч.1 ст. 187 КК України, на підставі ст. 284 ч.2 п.1 КПК України закрити, у зв`язку звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати по проведенню у справі судових експертиз, віднести на рахунок держави.

Позовні вимоги ОСОБА_11 до ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Речові докази по справі договір фінансового кредиту зберігати при справі, мобільний телефон «Нокіа», годинник «Омакс, які знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_11 та мобільний телефон «Lenovo S 850» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_14 , залишити у власників.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у виді особистого зобов`язання, скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, протягом 7-ми днів з дня її оголошення. Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Суддя ОСОБА_1