Провадження № 1-кс/947/7817/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000006 від 07.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000006 від 07.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 204 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту із метою збереження речових доказів на майно, яке було виявлено та вилучено 27.05.2025 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого зазначено у клопотанні.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути у його відсутність.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій просив відмовити у накладенні арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти, оскільки вони належать ОСОБА_6 , та провести судове засідання без його участі. Долучив до заяви копії банківських виписок, розрахунок податкових зобов`язань та декларацію про доходи ОСОБА_6 .

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяву прокурора, письмове заперечення представниками власника майна та додані ними до клопотання матеріали, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження в рамках кримінального провадження № 0000006 від 07.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 204 КК України за фактом, зокрема, здійснення незаконного зберігання з метою збуту, незаконного транспортування з метою збуту а також незаконного збуту підакцизних товарів без дозвільних документів.

В рамках вказаного кримінального провадження встановлено, що до вчинення протиправних дій, які розслідуються, може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який разом з іншими невстановленими особами імовірно організував незаконну діяльність, що полягає у придбанні з метою збуту, зберіганні та транспортуванні з цією ж метою, а також збуті незаконно виготовленого пального.

Вказане підтверджується, зокрема, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж», рапортом детектива підрозділу ТУ БЕБ в Одеській області та матеріалами виконаного доручення, долученими до клопотання.

Так, встановлено, що ОСОБА_4 спільно з іншими невстановленими особами можливо здійснює незаконне придбання з метою збуту, зберігання та транспортування з цією ж метою, а також збут незаконно виготовленого пального за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно чого, 27.05.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

1)мобільний телефон «IPhone 16 Pro Max» S/n: НОМЕР_1 із СІМ картою на номер НОМЕР_2 ;

2)мобільний телефон «IPhone 12 Pro Max» S/n: НОМЕР_3 ;

3)мобільний телефон «IPhone 16 Pro Max» S/n: НОМЕР_4 із СІМ картою на номер НОМЕР_5 ;

4)грошові кошти:

-номіналом 200 грн. 279 од.;

-номіналом 500 грн. 286 од.;

-номіналом 1000 грн. 26 од.;

-номіналом 100 доларів США 18 од.;

-номіналом 50 доларів США 2 од.;

-номіналом 20 доларів США 8 од.;

-номіналом 10 доларів США 5 од.;

-номіналом 50 доларів США 1 од.;

-номіналом 100 доларів США 1 од.;

5)визитівки із зазначенням «Дизельное топливо дозаправка в маяках Денис »

6)автомат «Форт-201» калібру 7.62х39 із зазначенням на рамці « НОМЕР_6 » та НОМЕР_7 »

7)автоматний рожок із №2438;

8)набої:

-із червоною стрічкою 58 од.;

-із зеленим кінцем кулі 19 од.;

-без маркування 12 од.

Слідчий суддя, на підставі долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучене під час обшуку майно імовірно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, оскільки може містити у собі інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, може бути предметом його вчинення, а тому потребує збереження для подальшого дослідження з метою доказування або спростування факту вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначає орган досудового розслідування, у ході огляду вилучених мобільних телефонів виявлено графічні зображення, листування та відомості, які мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, відповідно до чого, слідчий суддя вважає, що вилучені мобільні телефони потребують дослідження з метою виявлення в них інформації, яка може мати доказове значення в рамках кримінального провадження.

Також, на думку слідчого судді, готівкові кошти, які було вилучено під час обшуку, могли отримуватися від незаконного збуту пального без дозвільних документів, а тому відповідають критеріям речових доказів та потребують збереження з метою перевірки законності їх набуття.

Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що грошові кошти належать третій особі - ОСОБА_6 та були отримані ним законним шляхом, слідчий суддя сприймає критично, адже грошові кошти було вилучено за місцем імовірного незаконного збуту пального без дозвільних документів, а тому факт законності набуття вилучених грошових коштів наразі потребує перевірки на даній стадії досудового розслідування.

Крім цього, під час огляду вилучених визитівок органом досудового розслідування встановлено, що вони містять інформацію з пропозицією щодо продажу дизельного пального (яке імовірно є незаконно виготовленим) та контактний номер телефону для зв`язку, у зв`язку із чим вказані визитівки містять у собі інформацію щодо імовірного незаконного збуту пального без дозвільних документів та щодо осіб, що можуть бути причетні до злочинної діяльності, а тому також потребують збереження до встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вилучені під час обшуку автомат, автоматичний рожок та набої на даний час необхідне органу досудового розслідування з метою встановлення законності їх походження та зберігання за місцем проведення обшуку з метою встановлення факту вчинення ще одного кримінального правопорушення або ж його спростування.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що вилучене під час обшуку майно було визнано детективом речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови детектива.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених особі пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності особи, адже досягнення мети збереження речового доказу, неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власник майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає, внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000006 від 07.08.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено 27.05.2025 року у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1.мобільний телефон «IPhone 16 Pro Max» S/n: НОМЕР_1 із СІМ картою на номер НОМЕР_2 ;

2.мобільний телефон «IPhone 12 Pro Max» S/n: НОМЕР_3 ;

3.мобільний телефон «IPhone 16 Pro Max» S/n: НОМЕР_4 із СІМ картою на номер НОМЕР_5 ;

4.грошові кошти:

-номіналом 200 грн. 279 од.;

-номіналом 500 грн. 286 од.;

-номіналом 1000 грн. 26 од.;

-номіналом 100 доларів США 18 од.;

-номіналом 50 доларів США 2 од.;

-номіналом 20 доларів США 8 од.;

-номіналом 10 доларів США 5 од.;

-номіналом 50 доларів США 1 од.;

-номіналом 100 доларів США 1 од.;

5.визитівки із зазначенням «Дизельное топливо дозаправка в маяках Денис »

6.автомат «Форт-201» калібру 7.62х39 із зазначенням на рамці « НОМЕР_6 » та НОМЕР_7 »

7.автоматний рожок із №2438;

8.набої:

-із червоною стрічкою 58 од.;

-із зеленим кінцем кулі 19 од.;

-без маркування 12 од.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1