Справа № 132/3676/24
Ухвала

Іменем України

23 квітня 2025 року місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 08 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням із начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , звернулась до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 08.11.2024р. до ЧЧ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт ПОГ СВГ ВП №1 Хмільницького РВП про те, що в ході розгляду адвокатського звернення ОСОБА_5 , яка представляє інтереси Ради садівничих товариств масиву «Сальник», встановлено, що колишні посадові особи вказаного товариства можливо привласнили чуже майно, яке було їм ввірене. 22.04.2024р. ОСОБА_6 на підставі заяви добровільно видала журнали, а саме: книгу реєстрації платежів білого кольору, яка пронумерована та прошнурована, містить 198 сторінок з інвентарним номером 1/2019, журнали синього кольору з написом «Журнал реєстрації членські та цільові внески» обсягом 100 сторінок, які пронумеровані, прошнуровані і скріплені печаткою, з наявними інвентарними номерами 1/2020, 1/2021, 1/2022-5, 3/2020, 2/2022, 4/2021, 1/2021 (5), 20/2020-21, 1/2023, які поміщено до спеціального пакету НПУ №QHY 0186419 та ноутбук марки «Версія» із зарядним пристроєм, який поміщено до спеціального пакету НПУ QHY 0186418. В подальшому, 22.04.2025р. вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Необхідність в арешті добровільно виданих 22.04.2024р. речей обґрунтовується наявністю підстав вважати, що вони є предметами кримінально протиправних дій, а отже являються речовими доказами у кримінальному провадженні та незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати речових доказів, що перешкоджатиме встановленню істини в кримінальному провадженні. Беручи до уваги вищевикладене, з метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участі слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий, прокурор та власник майна про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені в передбаченому законом порядку. Неприбуття зазначених осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею достеменно встановлено, що відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 08 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 22.04.2025р. останньою було добровільно видано книгу реєстрації платежів білого кольору, яка пронумерована та прошнурована, містить 198 сторінок з інвентарним номером 1/2019, журнали синього кольору з написом «Журнал реєстрації членські та цільові внески» обсягом 100 сторінок, які пронумеровані, прошнуровані і скраплені печаткою, з наявними інвентарними номерами 1/2020, 1/2021, 1/2022-5, 3/2020, 2/2022, 4/2021, 1/2021 (5), 20/2020-21, 1/2023, які поміщено до спеціального пакету НПУ №QHY 0186419 та ноутбук марки «Версія» із зарядним пристроєм, які відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 22.04.2025р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. …Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 5 ст.171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, з урахуванням обставин зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Слідчим суддею враховано, що у разі не накладення арешту на це майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що можуть настати негативні наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Органом досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту вказаного майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні слідчого є доказом у кримінальному провадженні, а тому накладення на нього арешту необхідно для його збереження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування має потребу у збереженні вилученого майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 08 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучене відповідно до заяви ОСОБА_6 від 22.04.2025 року та яке відповідно до постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 22.04.2025р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме на книгу реєстрації платежів №1/2019, журнали реєстрації №1/2020, 1/2021, 1/2022-5, 3/2020, 2/2022, 4/2021, 1/2021(5), 20/2020-21, 1/2023 та ноутбук марки «Версія» із зарядним пристроєм.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000399 від 08 листопада 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя