Справа № 696/782/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження № 0000077 від 04 квітня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каунас (Литва), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, спільно проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інваліда ІІ групи, не є учасником бойових дій, депутатом, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 05 березня 2025 року, близько 18 год. 45 хв., перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 , під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар долонею лівою рукою в ділянку правої частини голови ОСОБА_5 , продовжуючи протиправність своїх дій, схопив останню за верхній одяг в області грудей та потягнувши на себе, штовхнув в праву сторону, внаслідок чого ОСОБА_5 вдарилася лівим передпліччям об стіну домоволодіння та впала на праве коліно. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді садини лівого передпліччя, синця лівого передпліччя із садном на своїй поверхні та забій правого колінного суглобу із його болючістю та порушенням функцій у вигляді обмеження амплітуди рухів, які відповідно до висновку експерта № 05-6-01 від 23 квітня 2025 року відносяться до категорії легких.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини не визнав і пояснив, що у той день він був у справах, приїхавши додому він побачив, що його дружині зле, запитавши її в чому справа, дружина йому повідомила, що вона мала розмову з ОСОБА_5 , яка повідомила їй, що він гуляє з дівчатами, і сказала, що може підтвердити цю інформацію при ньому. Взявши дружину, вони поїхали до ОСОБА_5 , щоб вона при ньому підтвердила свої слова. Під`їхавши до двору, вони запитали у ОСОБА_6 чи можуть вони зайти до двору, той надав згоду. В цей час на порозі з`явилася ОСОБА_5 , яка була агресивно налаштована, підійшовши до неї, він почав запитувати за ситуацію, яку вона повідомила дружині. ОСОБА_5 почала тикати йому у груди та кричати і завдала першою удар, він її легенько штовхнув, вона присіла на сідниці на порозі, і від такого легкого штовхання він не може зрозуміти як вона могла пошкодити коліно. Через декілька хвилин прибіг чоловік ОСОБА_5 та вони почали бійку. Він його за п`ять секунд звалив на землю та сидівши на ньому, тримав його, а ОСОБА_6 тримав його за руки, що він не міг вирватися. ОСОБА_5 в цей час била його кулаками по печінці, нирках, боках, а потім почала душити його за шию, що йому не було чим дихати. Його дружина знаходилася біля них у дворі та просила, щоб вони зупинилися. В цей же день він звернуся до лікаря, де отримав довідку по спричиненню тілесних ушкоджень, однак у поліції повідомили, що цієї довідки недостатньо та потрібен висновок судово-медичного експерта. Він звернувся до експертної установи в м. Сміла, однак йому повідомили, що судово-медичний експерт знаходиться у відпустці. Після відпустки він знову звернувся до експертної установи та надав необхідні документи для висновку, через тиждень 14 квітня 2025 року він отримав висновок судово-медичного експерта, з яким звернувся до правоохоронних органів, але був повідомлений про те, що він пропустив 30-денний строк для подачі документів про кримінальне правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що дана подія сталася 05 березня 2025 року. Вона разом з чоловіком приїхала додому, чоловік пішов у своїх справах на вулицю, а вона із онуком знаходилися в будинку. На телефон чоловіка зателефонували, він почав розмову, потім зайшов до неї у будинок та повідомив їй, що йому запропонували зрізати горіх, на що вона заперечила йому, оскільки чоловік був як два місяці після операції. Коли вдруге телефонували, вона підняла слухавку та повідомила ОСОБА_7 , що її чоловік різати дерево не буде, так як знаходиться після операції й запитала: «Чи в немає кому зрізати дерево? У тебе такий чоловік вдома!» та продовжила: «Він з дівчатами гуляє, а дерево зрізати не може». ОСОБА_7 запитала в неї чи їй це точно відомо, на що вона відповіла, що чула від людей розмови. Розмова із ОСОБА_7 по телефону завершилася. Десь через п`ятнадцять хвилин її покликав чоловік на двір. Вийшовши на поріг, вона побачила ОСОБА_8 , який вже із середини двору почав ображати її нецензурною лайкою, говорив, що вб`є та підійшовши до неї, сходу вдарив лівою рукою, потягнув за бари і кинув нею на землю, що вона не встигла навіть зреагувати. Потім підбіг її чоловік і вони вже з чоловіком почали бійку. Вона закричала, що викличе поліцію та почала їх розбороняти. Після того, як його дружина ОСОБА_7 зайшла в двір і сказала, що викличуть поліцію, ОСОБА_4 пішов з двору. Вона викликала швидку, поліцію, написала заяву про подію та звернулася до судово-медичного експерта для встановлення ступеня отриманих тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що ця подія відбулася у 2025 році, їй потрібно було спиляти у дворі горіх, тому вона знайшла номер та зателефонувала до ОСОБА_6 , щоб про це домовитися. Після розмови, через декілька хвилин, до неї зателефонував цей же номер, де жінка її запитала, чи не може зрізати горіх її ОСОБА_10 , а то як з дівчатами гуляти може, а спиляти дерево - то хворий. Про те, що ОСОБА_4 гуляє з дівчатами, ОСОБА_5 може підтвердити при ньому. ОСОБА_9 розхвилювалася і коли повернувся ОСОБА_4 додому все йому розповіла. Він сказав: «Поїхали, щоб ця людина підтвердила ці слова при ньому». Де вона проживає вони знали, так як ця людина колись у них позичала гроші. Коли вони під`їхали до двору ОСОБА_6 , який був біля криниці, сказав, щоб вони заходили до двору. На поріг вийшла ОСОБА_5 і почала кричати, говорила, що в себе в дворі і може робити, що хоче, показувала ОСОБА_8 середній палець руки, дала долонею ляпаса, пошкрябала його та порвала куртку. Потім вона присіла на сходи. Її чоловік ОСОБА_6 прибіг від криниці та вони почали бійку з ОСОБА_4 . ОСОБА_5 бігала біля них, кричала, хватала ОСОБА_4 за шию. Потім вона зачепилася за бордюр, впала і сказала, що посадить ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що знає обвинуваченого, а потерпіла є його дружиною. Приблизно ця подія сталася два-три місяці тому у 2025 році під вечір. До нього зателефонувала ОСОБА_9 , щоб він зрізав дерево, однак коли він повідомив дружині, та йому заборонила, оскільки він після операції. Приблизно через 15 хвилин до них приїхали, спочатку він подумав, що то кум. Він був біля криниці та набирав воду, а його дружина вийшла на поріг. ОСОБА_4 підлетів до неї і дав долонею в праву сторону, що в неї злетіли окуляри і вона ударилася коліном, потім схватив її за верхній одяг, шарпнув нею так, що вона впала на землю. Потім він підбіг та вони почали боротися з ОСОБА_4 удвох. Дружина ОСОБА_4 сиділа в автомобілі, уже як вони боролися удвох, вона до них теж підбігла. Його дружина ОСОБА_5 була біля них та кричала, це все відбувалося хвилин за десять-п`ятнадцять.

Незалежно від невизнання ОСОБА_4 своєї вини у інкримінованому йому кримінальному проступку за ч. 1 ст. 125 КК України, його вина доводиться сукупністю доказів, безпосередньо досліджених в судовому засіданні:

- рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 04 квітня 2025 року, відповідно до якого 04 квітня 2025 року отримано рапорт співробітника про те, що ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких (а.с. 32);

- рапортом поліцейського офіцера громади СВГ ВП Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 від 04 квітня 2025 року, згідно з яким по зверненню ОСОБА_5 за фактом заподіяння їй тілесних ушкоджень матеріали ЄО № 5148 та 5177 від 06 березня 2025 року знаходяться у нього на розгляді (а.с. 33);

- рапортом СПД № 2 ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_13 від 05 березня 2025 року, відповідно до якого о 19 год. 25 хв. 05 березня 2025 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05 березня 2025 року о 19 год. 24 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , маловідомий чоловік ОСОБА_10 наніс тілесні ушкодження в області ноги колінної чашечки та лівої руки від кісті до ліктя ОСОБА_5 (а.с. 34);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05 березня 2025 року, згідно з яким 05 березня 2025 року, біля 18 год. 45 хв., у ОСОБА_5 стався конфлікт з ОСОБА_8 , в ході якого останній вдарив її обома руками в груди, після чого штовхнув та вона впала на підлогу, пошкодивши праве коліно ноги (а.с. 35);

- рапортом старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 06 березня 2025 року, відповідно до якого 06 березня 2025 року о 08 год. 10 хв. звернулася ОСОБА_5 з приводу події, яка відбулася в АДРЕСА_3 , де Ігор наніс їй тілесні ушкодження Встановлений діагноз: забій правого колінного суглобу, садна лівого передпліччя і м`яких тканин обличчя (а.с. 36);

- довідкою КНП «Смілянська міська лікарня» № 1342 від 07 березня 2025 року, яка видана ОСОБА_5 , де встановлений діагноз: забій правого колінного суглоба, садна лівого передпліччя, забій м`яких тканин обличчя (а.с. 38);

- протоколом огляду документів від 10 квітня 2025 року (а.с. 40); - постановою про визнання предметів речовими доказами від 10 квітня 2025 року, де визнано медичну довідку № 1342 КНП «Смілянська міська лікарня» на ім`я ОСОБА_5 речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000077 (а.с. 41);

- висновком експерта № 05-6-01/145 від 23 квітня 2025 року, згідно з яким у ОСОБА_5 мало місце наступне: садни лівого передпліччя, синець лівого передпліччя із садном на своїй поверхні та забій правого колінного суглобу із його болючістю та порушенням функції у вигляді обмеження амплітуди рухів (а.с. 42);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 квітня 2025 року та таблицею зображень до протоколу (а.с. 44-46);

- висновком експерта № 05-6-01/146 від 23 квітня 2025 року, згідно з яким тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_5 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який вона вказала під час проведення за її участю слідчого експерименту від 09 квітня 2025 року (а.с. 47);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09 квітня 2025 року та таблицею зображень до протоколу (а.с. 48-50);

- висновком експерта № 05-6-01/147 від 23 квітня 2025 року, згідно з яким тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_5 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який ОСОБА_6 вказав під час проведення за його участю слідчого експерименту від 09 квітня 2025 року (а.с. 51);

- протоколом огляду місця події від 05 травня 2025 року та таблицею зображень до протоколу огляду місця події (а.с. 53-55);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05 травня 2025 року та таблицею зображень до протоколу (а.с. 57-59);

- висновком експерта № 05-6-01/184 від 06 червня 2025 року, згідно з яким не виключено, що тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_5 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який вона вказала під час проведення за її участю слідчого експерименту від 05 травня 2025 року (а.с. 60);

- висновком експерта № 05-6-01/185 від 06 червня 2025 року, згідно з яким не виключено, що тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_5 , могли бути спричинені за механізмом утворення, який вказав ОСОБА_6 під час проведення за його участю слідчого експерименту (а.с. 61);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12 травня 2025 року та таблицею зображень до протоколу (а.с. 62-64).

Показання потерпілої ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 щодо спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 фактично узгоджуються між собою та з письмовими доказами і відповідають висновкам судово-медичного експерта.

Водночас суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_9 , яка показала суду, що обвинувачений ОСОБА_4 не завдавав потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а навпаки остання завдала йому тілесні ушкодження, оскільки з огляду на сукупність інших доказів показання свідка ОСОБА_9 не спростовують доведеності вини обвинуваченого та не надають жодних фактичних даних про його непричетність до завдання легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Показання свідка ОСОБА_9 суперечать показанням свідка ОСОБА_6 та встановленим фактам через письмові докази, а тому ці показання суд розцінює як сприяння обвинуваченому уникнути відповідальності.

Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про неналежність та недопустимість доказів у справі у їх сукупності на підтвердження обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, оскільки твердження обвинуваченого про те, що зібрані докази не розкривають суті події й лише припускають завдання ударів ОСОБА_5 , не можуть бути використані як доказ на користь захисту.

Суд, у відповідності до ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена:

- подія кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального проступку;

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального проступку.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування; передбачені як джерела доказування у КПК України та є узгодженими між собою; зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Згідно з постановою ВС/ККС від 21 лютого 2019 року у справі № 701/613/16-к обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відтак суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і доведена повністю поза розумним сумнівом, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В ході розгляду справи судом не встановлено як обставин, які б пом`якшували обвинуваченому покарання згідно з положеннями ст. 66 КК України, так і обставин, які б обтяжували покарання відповідно до положень ст. 67 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, відсутність обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проживає з жінкою без реєстрації шлюбу, за місцем характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, позицію прокурора та думку потерпілої, й приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід застосувати до нього покарання у виді штрафу, як передбачає санкція ч. 1 ст. 125 КК України. На думку суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Речові докази: медичну довідку № 1342 КНП «Смілянська міська лікарня» на ім`я ОСОБА_5 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1