ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представників СГП ТзОВ «Деметра» - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000629 від 22.08.2025 року, за апеляційною скаргою представника СГП ТзОВ «Деметра» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2025 року про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавач ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулась до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000629 від 22.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Досудове розслідування розпочато за заявою посадових осіб КНПП «Цуманська Пуща» щодо здійснення самовільної, всупереч установленому законом порядку, порубки дерев в межах вказаного природного парку без погодження ліміту використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме на земельній ділянці із кадастровим номером :04:000:0816, із цільовим призначенням для ведення сільського господарства, яка розміщена між селами Кульчин та Клепачів Луцького району Волинської області, внаслідок чого завдано значної шкоди.

На підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.08.2025 року проведено огляд земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0816, який завершено о 20 годині 18 хвилин 23.08.2025 року, в ході якого було вилучено деревину породи «осина», «вільха» та «верба» загальним об`ємом близько 31 кубічних метрів (м?).

Встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0816 перебуває у власності держави в особі Ківерцівської районної державної адміністрації, на праві постійного користування у сільськогосподарському підприємству у формі ТзОВ «Деметра» (код ЄДРПОУ - 03373859).

Так, відповідно до ст.9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд» спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Перелік встановлених цим Законом видів використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду і порядок їх використання визначаються режимом територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється в межах ліміту на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, а також на підставі дозволів. Спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення здійснюється на підставі дозволів, що видаються органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

З урахуванням встановленої інформації, зокрема здійснення рубки дерев за відсутності відповідних дозвільних документів на земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:0816, 24.08.2025 року постановою дізнавача визнано вилучену деревину речовим доказом, оскільки вказана деревина зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та є предметом кримінально протиправних дій.

Оскільки вказане майно, на думку дізнавача та прокурора, має важливе значення у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речового доказу та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду та просили його задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2025 року задоволено клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про арешт майна.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події, розпочатого 22.08.2025 року та завершеного 23.08.2025 року, а саме на деревину породи «осика», «вільха» та «верба» загальним об`ємом близько 31 кубічний метр (м?), позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході проведення огляду місця події проведеного 22.08.2025 року та 23.08.2025 року на земельній ділянці із кадастровим номером :04:000:0816, яка розміщена між селами Кульчин та Клепачів Луцького району Волинської області виявлено та вилучено деревину породи "осина", "вільха" та "верба" загальним об?ємом близько 31 кубічних метрів (м3), яку в подальшому поміщено на територію ТОВ «Луцькавтодорсервіс» по вулиця Незалежності, 38 у селі Дерно Луцького району Волинської області, тому зазначена деревина могла зберегти на собі сліди протиправної діяльності та може містити відомості, які потребують дослідження в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в зв`язку з чим, з метою збереження речових доказів, забезпечення проведення органом досудового розслідування відповідних експертиз клопотання підлягає задоволенню.

В поданій апеляційній скарзі представник СГП ТзОВ «Деметра» ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною.

Вказує на те, що у клопотанні про арешт майна відсутні оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обгрунтовує доводи клопотання щодо здійснення господарської діяльності СГП ТзОВ "Деметра" на земельній ділянці, яка начебто належить до території Ківерцівського національного природного парку "Цуманська пуща", не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

В даному клопотанні зазначено тільки перелік майна - деревина, але не зазначено види майна (ділова деревина, дрова НП, дрова ПВ, тощо), не вказані обміри деревини, не зазначений коефіцієнт перевода у щільний куб деревини, яке належить арештувати, що є порушенням п.2 ч.2 ст.171 КПК України.

Вважає, що слідчим суддею безпідставно не прийнято до уваги, що СГП ТзОВ "Деметра" здійснює свою господарську діяльність щодо приведення земельної ділянки у стан придатний до її цільового використання. Не взято до уваги те, що надане йому рішення Ківерцівської районної ради від 16.09.1999 року за №7/19 щодо затвердження матеріалів інвентаризації та передачі у постійне користування земельної ділянки для сільськогосподарського використання підприємству де зазначено, що в обв`язки СГП ТзОВ "Деметра" входить здійснити покращення земель вкритих чагарниками, шляхом проведення культурно-технічних робіт, (міститься у матеріалах справи).

До клопотання не надані жодні документи на вимогу законів як докази, що підприємство здійснювало свою господарську діяльність на території Парку. Натомість, підприємство надало витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку станом на 01.09.2025 року на якій здійснювало господарську діяльність та у якому відсутні обмеження та обтяження щодо заборони здійснення господарської діяльності, відсутні будь-які території природно-заповідного фонду, а категорія земель - землі сільськогосподарського використання.

Слідчим суддею не враховано, що вилучене майно зберігається на відкритій території, не захищене від впливу навколишнього природного середовища (дощу, снігу), що приводить до псування та гниття майна, а також не забезпечено захист майна від шкідників та інших хвороб відповідно до Санітарних правил України. Даним обставинам не надано правової оцінки названим обставинам, що є порушенням вимог КПК України.

Просить касувати ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2025 року про арешт майна: деревину породи «осика», «вільха» та «верба» в кількості 31 куб.м, яку було вилучено в ході огляду місця події і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладання арешту на вищевказане майно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги; думку представників СГП ТзОВ "Деметра", які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити; прокурора, яка проти апеляційної скарги заперечила; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як встановлено апеляційним переглядом, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов до необґрунтованого висновку про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному 22.08.2025 року до ЄРДР за №0000629 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Досудове розслідування розпочато за заявою посадових осіб КНПП «Цуманська Пуща» щодо здійснення самовільної, всупереч установленому законом порядку, порубки дерев в межах вказаного природного парку без погодження ліміту використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а саме на земельній ділянці із кадастровим номером :04:000:0816, із цільовим призначенням для ведення сільського господарства, яка розміщена між селами Кульчин та Клепачів Луцького району Волинської області, внаслідок чого завдано значної шкоди.

На підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.08.2025 року проведено огляд земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0816, який завершено о 20 годині 18 хвилин 23.08.2025 року, в ході якого було вилучено деревину породи «осина», «вільха» та «верба» загальним об`ємом близько 31 кубічних метрів (м?).

Встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0816 перебуває у власності держави в особі Ківерцівської районної державної адміністрації, на праві постійного користування у сільськогосподарському підприємству у формі ТзОВ «Деметра» (код ЄДРПОУ - 03373859).

Доводячи підставність поданого клопотання в частині накладення арешту на майно дізнавач вказував про те, що вилучене майно є предметом розслідування вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту дізнавач посилається на те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, може зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, які є об`єктами експертних досліджень та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок чого відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Разом з тим представники ТзОВ «Деметра» в судовому засіданні не заперечували факт порубки зазначеної деревини у встановленому об`ємі, будь які фактичні обставини здійснення порубки вилученої деревини не оспорювали. Відповідно стороною обвинувачення не було доведено жодним чином необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки потреба проведення експертних досліджень в судовому засіданні прокурором не вмотивована, як і потреба проведення інших слідчих дій з вказаною деревиною. А враховуючи природні характеристики даного майна, незворотність наслідків псування деревини під дією зовнішніх чинників та в результаті цього втрату своїх властивостей і вартості, доцільність накладення арешту на майно не є обґрунтованою і такою, що не порушувала б інтереси власника чи перешкоджала б меті та цілям досудового розслідування.

Апеляційний суд також звертає увагу, що в матеріалах клопотання на час його судового розгляду відсутні достатні відомості, які б свідчили про те, що службовими особами СГП ТзОВ «Деметра» чи іншими особами було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України, або що вилучене майно було набуто внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд доходить висновку, що дізнавачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів вважати, що зазначене в клопотанні майно, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, в тому числі, що зазначене майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом.

Крім того в ході дослідження матеріалів провадження встановлено, що санкцією статті, щодо якої внесено відомості в ЄРДР, не передбачено конфіскації майна, як додаткового покарання, а також те, що підозру нікому не пред`явлено, та, що клопотання про арешт майна не містить жодних відомостей в обґрунтування факту завдання шкоди та її розміру у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту судового розгляду та передчасність судового рішення, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника СГП ТзОВ «Деметра» ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 вересня 2025 року про накладення арешту на майно, скасувати.

Постанови нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.

Ухвала в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: