Справа № 953/9707/25
н/п 1-кс/953/6390/25
"18" вересня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
17.09.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, в якому він просить накласти арешт на автомобіль «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, а також накласти арешт на: змив на ватній паличці: 1) з керма; 2) з важеля КПП; 3) з важеля включання повороту; 4) з внутрішньої ручки відкриття водійської двері автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 ; зберігання автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 , здійснювати на майданчику за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 236 (Харківський комбінований завод). Зберігання змив на ватній паличці: 1) з керма; 2) з важеля КПП; 3) з важеля включання повороту; 4) з внутрішньої ручки відкриття водійської двері автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 , згідно постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, доручити слідчому відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській, за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 13.09.2025 приблизно о 21:10 в районі 530 км + 900 метрів а/д «Київ-Харків-Довжанський» відбулось зіткнення автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 з автомобілем автомобіля «Hyundai», р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 . В результаті ДТП водій автомобіля «Hyundai» - ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.
В ході проведення оперативно-розшукових заходів, було встановлено автомобіль «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 , який був учасником вищевказаної ДТП.
15.09.2025 проведений огляд транспортного засобу, а саме автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 та залишений за місцем стоянки, а саме за адресою: місто Харків, вул. Велика Панасівська, 236 (Харківський комбінований завод).
В ході огляду автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 виявлені наступні зовнішні пошкодження: на причепі «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 , а саме біля лівої сторони лівого заднього колеса виявлено механічні пошкодження у вигляді зчесів на металевій поверхні причепу, розмірами близько 40 на 75 сантиметрів, зчоси фарби від контакту з іншим автомобілем, розбита ліва задня фара, механічні пошкодження відбійника з лівої сторони. Також в ході огляду вилучено: змив на ватній паличці: 1) з керма; 2) з важеля КПП; 3) з важеля включання повороту; 4) з внутрішньої ручки відкриття водійської двері автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 .
Відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 власником автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, Ківшарівка, 10, 78.
Автомобіль «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, а також вилучена на захисті двигуна (металевого) в районі переднього правого колеса, а саме: фрагмент матеріалу нитка, відповідно до ст. 98 КПК України, можуть бути речовими доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 .
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи (технічного стану), трасологічної експертизи цілого за частинами, трасологічної експертизи.
Сторона обвинувачення зазначає, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до клопотання залучено заяву начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , в якій він просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 23).
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
14.09.2025 з 00.25 год. до 01.31 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в районі 530 км + 900 метрів а/д «Київ-ХарківДовжанський», проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.09.2025, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 6-13).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на майданчику за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 236 (Харківський комбінований завод).
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт: на автомобіль «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; змив на ватній паличці: 1) з керма; 2) з важеля КПП; 3) з важеля включання повороту; 4) з внутрішньої ручки відкриття водійської двері автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 з причепом «ГКБ», р.н. НОМЕР_2 , на майданчику за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 236 (Харківський комбінований завод).
Визначити місцем зберігання іншого арештованого майна згідно постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, доручити слідчому відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській, за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1