Справа № 366/2600/25
Провадження № 1-кс/366/530/25
УХВАЛА

Іменем України

14.08.2025 селище Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 02.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Іванківського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 02.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ Відділення поліції № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000050 від 02.07.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що 01.07.2025 року до чергової частини ВП № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області по телефону 102 надійшло повідомлення від чергового батальйону № 1 ППОП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про те, що 01.07.2025 року під час патрулювання території зони відчуження внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, неподалік відселеного сел. Поліське зони безумовного (обов`язкового) відселення, було виявлено громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який на території зони відчуження ЧАЕС назбирав лісові гриби виду «лисички» вагою близько 10 кг. та намагався без передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю перемістити їх за межі території зони відчуження.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену в установленому порядку судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 267-1 КК України та твердо не бажаючи стати на шлях виправлення, вчинив новий злочин за наступних обставин:

01 липня 2025 року ОСОБА_5 , близько 07 години 00 хвилин, діючи з прямим умислом на переміщення продуктів харчування рослинного походження, а саме лісових грибів за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення, яка постраждала внаслідок катастрофи на ЧАЕС, вирішив незаконно проникнути на її територію та вчинити вказані дії.

Для реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи, що він діє незаконно, достеменно знаючи те, що поблизу місця його проживання в с. Мар`янівка Вишгородського району, Київської області з яким межує зона безумовного (обов`язкового) відселення відсутні стаціонарні контрольно-пропускні пункти поліції і таким чином розраховуючи на свою безкарність, на автомобілі марки «ИЖ-412ИЭ» д.н. НОМЕР_1 , взявши із собою пластмасові відра та ящики, в об`їзд контрольно-пропускних пунктів Національної поліції, які розташовані по периметру вказаної зони, вирушив на зазначену територію.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи повторно, усвідомлюючи, що в нього не має дозволу на перебування у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, що постраждала внаслідок катастрофи на ЧАЕС, шляхом вільного доступу, проник до 38 лісового кварталу Котовського лісництва ДСП «Північна Пуща», яке розташоване на території Поліського природоохоронного науково-дослідного відділення (далі ПНДВ) Державної установи «Чорнобильський радіаційно-екологічний біосферний заповідник» (далі ДУ «ЧРЕБЗ»), де в орієнтовний період часу з 08 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин назбирав лісових грибів виду «Лисички», загальною вагою 19 кг.

Після цього, 01.07.2025, близько 12 години 00 хвилини, ОСОБА_5 , діючи з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, почав вантажити зібрані гриби до багажного відділення автомобіля марки «ИЖ-412ИЭ» д.н. НОМЕР_1 з наміром їх переміщення за межі зони безумовного (обов`язкового) відселення, при цьому не маючи передбаченого законом дозволу на переміщення продуктів харчування рослинного походження та без проведення їх дозиметричного контролю, чим порушив ст. 12 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в цей час був виявлений працівниками поліції, які у відповідності до Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів № 106 від 23 липня 1991 р., здійснювали патрулювання території радіоактивного забруднення.

Отже, ОСОБА_5 вчинив з прямим умислом діяння безпосередньо спрямоване на вчинення злочину, але з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

У вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Єгорень, Республіки Молдова, громадянин України, українець, з середньою освітою, не інвалід, депутатом не являється, одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, 15.07.2024 Іванківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 267-1 КК України.

13.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні незакінченого замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони відчуження без надання передбаченого законом дозволу та без проведення дозиметричного контролю продуктів харчування рослинного походження, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:

1)Рапортом оперативного чергового ВП №3 Вишгородського РУП ОСОБА_6 від 01.07.2025 про те, що від чергового ППОП ГУНП в Київській області надійшла інформація, що 01.07.2025 під час патрулювання зони відчуження, неподалік с. Поліське зони обов`язкового (безумовного) відселення виявлено особу ОСОБА_5 , який назбирав лісових грибів та мав намір незаконно перемістити їх за межі зони відчуження.

2)Даними протоколу огляду місця події від 01.07.2025, згідно з яким у ході проведення огляду у 38 лісовому кварталі Котовського лісництва ДСП «Північна Пуща» виявлено гр. ОСОБА_5 та автомобіль «Москвич-412» д.н. НОМЕР_1 у багажному відділенні якого знаходилися лісові гриби виду «Лисички», які ОСОБА_5 намагався вивезти за межі зони відчуження;

3)Постановою про визнання вилучених об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні;

4)Протоколом № 210 радіаційного вимірювання від 02.07.2025, згідно з яким гриби надані на дослідження перевищують допустимий рівень вмісту радіонуклідів;

5)Повідомленням Державного агентства з управління зоною відчуження від 03.07.2025 про те, що ОСОБА_5 дозвіл на вивезення об`єктів рослинного походження не надавався;

6)Протоколом зважування від 02.07.2025 згідно даних якого у ОСОБА_5 вилучено 19 кг. лісових грибів;

7)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 15.07.2025 про те, що під час патрулювання зони відчуження на території 38 лісового кварталу Котовського лісництва було виявлено ОСОБА_5 на автомобілі «Москвич-412» поблизу якого стояло відро з лісовими грибами і в багажному відділенні автомобіля знаходилися гриби у відрі та ящику, які ОСОБА_5 без відповідного дозволу мав намір перемістити за межі території зони відчуження;

8)Даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 15.07.2025 про те, що під час патрулювання зони відчуження на території 38 лісового кварталу Котовського лісництва було виявлено ОСОБА_5 на автомобілі «Москвич-412» поблизу якого стояло відро з лісовими грибами і в багажному відділенні автомобіля знаходилися гриби у відрі та ящику, які ОСОБА_5 без відповідного дозволу мав намір перемістити за межі території зони відчуження;

9)Іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, визначеним у п. п. 1, 3 вказаної норми, а саме:

1)Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Про наявність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити вказані дії, свідчить те, що останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії тяжких та за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, а тому у разі не застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, останній матиме можливість зникнути з місця проживання і тим самим унеможливить проведення з ним слідчих дій.

2)Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Прямих свідків вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні на даний час не встановлено, але є особи (непрямі свідки), що дасть можливість підозрюваному вплинути на свідків з метою зміни своїх показів. Показання надані свідками опосередковано викривають підозрюваного у вчиненні ним кримінального правопорушення. Не маючи запобіжного заходу підозрюваний матиме можливість безпосередньо впливати на вказаних свідків, шляхом схиляння до зміни своїх показань, в тому числі відмовитися взагалі їх надавати під час судових розглядів, що в подальшому може негативно відобразиться на доведені вини підозрюваного в ході судового розгляду.

Згідно з ст. 178 КПК України обставинами, що враховуються при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є:

1)Вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення.

Вина ОСОБА_5 у вчинені даного злочину, підтверджується даними протоколу огляду місця події, вилученими з місця події речовими доказами, протоколами допитів свідків, висновком радіологічного дослідження.

2)Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні повторного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

3)Наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання.

ОСОБА_5 працездатний, але не працює та не навчається.

4)Репутація підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, спиртними напоями не зловживає. Слід звернути увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 схильний до вчинення правопорушень, адже вчинив повторний злочин на протязі останнього року. Таким чином, орган досудового розслідування звертає увагу суду на те, що підозрюваний в даному кримінальному провадженні може свідомо ігнорувати свої обов`язки у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

5)Наявність судимостей у підозрюваного.

ОСОБА_5 раніше судимий, 15.07.2024 Іванківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 267-1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який сплатив 15.07.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені КПК України.

Необхідності у допиті свідків під час судового розгляду даного клопотання немає.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, перебуваючи без особистого зобов`язання, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має статус підозрюваного у кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підставою обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, оголошена ОСОБА_5 підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення є обґрунтованою, в розпорядженні органу досудового розслідування є здобуті у визначеному законом порядку достатні відомості, які вказують на наявність ознак вказаного кримінального правопорушення.

Водночас, необхідно зазначити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилався на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Відтак, оцінюючи можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

Отже, з урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, застосований до підозрюваного запобіжний захід має корелюватися із ризиками та їх інтенсивністю, а також з особою підозрюваного, тобто має існувати пропорційність між заходом та мірою обмеження права та дієвості його застосування.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

Згідно з ч. 5ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Отже, з огляду на викладене та доведеність наявності підстав вважати, що на час розгляду клопотання наявний ризик вчинення дій, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам з боку останнього переховуватись від органів досудового розслідування, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати за вимогою до слідчого, прокурора, суду або до іншого визначеного органу державної влади; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Керуючись ст. 176-178, 179, 194, 331, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 від 02.07.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 267-1 КК України задовольнити.

2.Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єгорень, Республіка Молдова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на шістдесят діб, поклавши на нього такі обов`язки:

-прибувати за вимогою до слідчого, прокурора, суду або до іншого визначеного органу державної влади;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, майора поліції ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали до 12 жовтня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10