Справа № 337/1602/25
Номер провадження 1-кп/337/314/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду міста Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в :

Не пізніше ніж 25.01.2024 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме па посадових осіб ФОП « ОСОБА_5 » та Територіального сервісного центру № 2342 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Запорізькій області (філія Головного сервісного центру МВС), в інтересах ОСОБА_6 .

При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 систематично став перебувати в холі будівлі АДРЕСА_2 , за місцем розташування Територіального сервісного центру № 2342, для формування у відвідувачів враження про те, що він, через налагоджені і функціонуючі домовленості з посадовими особами ФОП « ОСОБА_5 » та Територіального сервісного центру № 2342 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Запорізькій області (філія Головного сервісного центру МВС), може вплинути на останніх з метою отримання сертифікату про проходження навчання та отримання дозволу «АDR» (дозвіл на перевезення небезпечних вантажів).

Під час ведення своєї незаконної діяльності ОСОБА_4 , переслідуючи мету власного збагачення, налагодив відповідне спілкування з посадовими особами ФОП « ОСОБА_5 » та Територіального сервісного центру № 2342 Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Запорізькій області (філія Головного сервісного центру МВС), який розташований за вищевказаною адресою, з метою подальшого його афішування та використання у власних корисливих цілях.

Так, приблизно на початку січня 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_4 якому свідок в ході розмови повідомив про свій намір оформити дозвіл на здійснення перевезення небезпечних вантажів.

Далі, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що вирішення питання щодо отримання сертифікату про проходження навчання та отримання дозволу «ADR» (дозвіл па перевезення небезпечних вантажів) відноситься до компетенції автошкіл та територіальних сервісних центрів МВС України, маючи злочинний умисел, направлений на одержання від громадян, які мають намір отримати дозвіл « ОСОБА_7 », неправомірної вигоди для себе, за вплив на службових осіб ФОП « ОСОБА_5 » та територіального сервісного центру МВС № 2342 розташованого за адресою м. Запоріжжя вул. Козака Бабури, 9-а під час розмови, повідомив ОСОБА_6 , що зможе вплинути на службових осіб ФОП « ОСОБА_5 » та територіального сервісного центру МВС № 2342, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козака Бабури, 9-а, а також забезпечити прийняття ними рішення про отримання ОСОБА_6 сертифікату про проходження навчання та отримання дозволу «ADR» (дозвіл па перевезення небезпечних вантажів).

При цьому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, висловив пропозицію ОСОБА_6 щодо надання неправомірної вигоди для себе у розмірі 11000 грн., за здійснення впливу на прийняття рішення службовими особами ФОП « ОСОБА_5 » та територіального сервісного центру МВС № 2342, за успішне проходження навчання в центрі та подальшу здачу свідком теоретичного іспиту для отримання дозволу «ADR».

В подальшому, ОСОБА_6 , розповів про незаконну діяльність ОСОБА_4 , щодо надання йому неправомірної вигоди, за швидке вирішення питання, щодо проходження навчання в ФОП « ОСОБА_5 » для отримання відповідного сертифікату про проходження навчання на перевезення небезпечних вантажів та подальшої швидкої здачі теоретичного іспиту в територіальному сервісному центрі МВС № 2342, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козака Бабури, 9-а, своєму знайомому ОСОБА_8

26.01.2024 року приблизно о 09 годині 31 хвилин, ОСОБА_4 , попередньо домовившись про зустріч, перебуваючи біля територіального сервісного центру МВС № 2342, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козака Бабури, 9-а, зустрівся із ОСОБА_8 , який під час розмови із останнім, щодо проходження навчання ОСОБА_6 в ФОП « ОСОБА_5 » та отримання відповідного сертифікату, необхідного для подальшої здачі теоретичного іспиту в територіальному сервісному центрі МВС для отримання дозволу «ADR», передав ОСОБА_4 неправомірну вигоду у розмірі 5000 гривень.

Далі, після вчинення ОСОБА_4 необхідних дій, пов`язаних із впливом на викладача ОСОБА_9 ФОП « ОСОБА_5 » який уповноважений на виконання функцій держави, останнім внесено відомості до Єдиного державного реєстру МВС України про успішне проходження ОСОБА_6 спеціального навчання за курсами спеціального навчання водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі за «Базовим курсом», в період часу з 29.02.2024 року по 04.03.2024 року, а також в період часу з 05.03.2024 року по 09.03.2024 року за «Спеціалізованим курсом підготовки з перевезення в цистернах», при цьому жодного разу не відвідувавши центр підготовки персоналу занятого в перевезенні небезпечних вантажів № 025 ФОП « ОСОБА_5 ».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 розкаюється у вчиненому,вину визнав у повному обсязі, вказав, що фактичні обставини, які вірно викладені у обвинувальному акті, визнає повністю. Також суду пояснив, що він отримав грошову суму в 5000 грн. по сплаті за квитанцією за навчання ОСОБА_6 , інших грошей не отримував.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано не доцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена і наданих доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом визнається щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила протиправне діяння, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті, й повинен з урахуванням усіх перелічених обставин визначити вид і розмір покарання.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, демонструє готовність понести заслужене покарання. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 643/13256/17.

Щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, в тому числі й під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття (Постанова ВС ККС, справа №523/4890/19 від 04.10.2022 р.).

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , з огляду на обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, одружений, має постійне місце проживання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до категорії не тяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненому визнав у повному обсязі, усвідомив неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому.

Суд, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у мінімальному розмірі визначеному санкцією ч. 2 ст. 369-2 КК України, у вигляді штрафу.

Призначене судом покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Процесуальних витрат, речових доказів по справі прокурором не заявлено. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, і підстав для його обрання немає.

Керуючись ст. 368 - 371, 374, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000(тридцять чотири тисячі) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити право на подання клопотання про помилування, право ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1