Справа № 159/2305/19
Провадження № 1-кп/159/76/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

представника цивільного

відповідача ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000009 від 16.01.2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), уродженця с. Звози Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з спеціальною технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_10 16 січня 2017 року, близько 12 год. 20 хв., всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, рухаючись на технічно справному автопоїзді в складі сідлового тягача марки "DAF", реєстраційний номер республіки Франція AJ-097-HY, та напівпричіпа марки "Shmitz SPR 24 L13", реєстраційний номер НОМЕР_3 , на 111 км. + 520 м. автодороги "Устилуг-Ковель-Луцьк", неподалік с. Свидники Ковельського району Волинської області, зі сторони м. Луцьк в напрямку м. Ковель, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно, не зреагував на її зміну, в установлених межах не вибрав безпечної швидкості руху ураховуючи дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки "Мерседес Спринтер", реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_13 , який рухався по даній автодорозі зі сторони м. Ковель Волинської області.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_13 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 20 від 14.04.2017 року отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа та субдуральними і субарахноїдальними крововиливами; закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа і зліва 1-10 ребер по середньо ключичній та передньоаксілярній лініях з розривами тканини обох легень та двобічним гемотораксом, повного відриву лівої верхньої кінцівки на рівні середньої третини лівого плеча, неповної ампутації обох нижніх кінцівок на рівні середньої третини обох кісток обох гомілок, рани лівого стегна, множинних ран та саден обличчя, з розвитком шоку, що утворились від дії тупих твердих предметів, і, за ступенем тяжкості стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_13 настала від поєднаної тупої травми тіла - множинних переломів кісток скелету з травмами внутрішніх органів та з розвитком шоку.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, знаходиться грубе порушення водієм ОСОБА_10 вимог п. 2.3 (б), п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Так, у відповідності до вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав повністю. Суду показав, що приблизно 15.01.2017 року йому зателефонували і запропонували перегнати автомобіль на французьких номерах з м. Луцьк на митницю в м. Ковель. В зв`язку з тим, що в нього були вихідні дні (16-те, 17-те, 18-те число), він погодився, щоб заробити на іншій фірмі. 16 січня 2017 року, близько 11 год. 30 хв., він їхав автомобілем "DAF" з м. Луцьк в м. Ковель. В районі с. Свидники відбулось зіткнення автомобілів на смугу його руху випадково виїхав автомобіль "Мерседес". Він їхав автомобілем "DAF" по своїй смузі руху, на зустрічну смугу руху не виїжджав.

Надавши такі показання, обвинувачений ОСОБА_10 , скориставшись своїм безумовним правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, в категоричній формі відмовився надавати відповіді на запитання учасників судового засідання та головуючого в даній справі. В судових дебатах вказував на те, що його винуватість у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди не доведена, а тому просив виправдати його.

Не зважаючи на повне невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому діяння, його винуватість у вчиненні вказаного діяння повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 16 січня 2017 року її чоловік ОСОБА_13 мав їхати в м. Луцьк на автомобілі марки "Мерседес Спринтер", право власності на який зареєстровано за нею. Коли і як він виїжджав вона не бачила, оскільки спала. Про те, що автомобіль має будь-які технічні несправності, чоловік їй попередньо не повідомляв. Вважає, що автомобіль був технічно справним, оскільки чоловік був приватним підприємцем і виїжджав цим автомобілем за кордон. В обідню пору того ж дня вона телефонувала чоловікові, однак телефон був вимкнутий. Близько 16 год. родичі по телефону повідомили їй про ДТП та про її наслідки. На місці ДТП вона не була. Переконана, що винуватість обвинуваченого у вчинені даної пригоди підтверджується висновками експертів. Зважаючи на поведінку обвинуваченого протягом всього часу з моменту ДТП, просила призначити йому максимально можливу міру покарання.

З аналізу зазначених показань потерпілої випливає, що очевидцем вказаної ДТП вона не була, про сам механізм цієї пригоди їй нічого не відомо.

В той же час, на думку суду, матеріали кримінального провадження, в сукупності з показаннями експерта, допитаного в ході судового розгляду, переконливо свідчать про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні даної ДТП, що потягла за собою зазначені вище наслідки.

Так, згідно рапорту старшого інспектора чергового Рожищенського відділення Ківерцівського відділу ГУНП у Волинській області ОСОБА_14 № 177 від 16.01.2017 року, 16.01.2017 року о 12 год. 29 хв. надійшло повідомлення від диспетчера лінії "102" про те, що до них звернувся лікар Рожищенської ЦРЛ та повідомив про ДТП з травмованими між селами Трилісці Рожищенського району та Свидники Ковельського району. На місце ДТП направлено СОГ, а також скеровано відповідне повідомлення Ковельському ВП /т. 2 а.п. 86/.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2017 року (з фототаблицями до нього) детально зафіксовано загальну обстановку на місці події та складено відповідну схему ДТП.

При цьому, виявлено та зафіксовано зіткнення сідлового тягача марки "DAF", реєстраційний номер республіки Франція НОМЕР_5 , з напівпричіпом марки "Shmitz SPR 24 L13", реєстраційний номер НОМЕР_3 , з автомобілем марки "Мерседес Спринтер", реєстраційний номер НОМЕР_4 , на 111 км. + 520 м. автодороги "Устилуг-Ковель-Луцьк", неподалік с. Свидники Ковельського району Волинської області, зафіксовано загальні параметри проїжджої частини та кінцеве розміщення транспортних засобів після ДТП, з прив`язкою до переривчастої лінії дорожньої розмітки, що поділяє потоки зустрічних напрямків. Зафіксовано також складні погодні та дорожні умови.

Крім цього, в салоні автомобіля марки "Мерседес Спринтер", реєстраційний номер НОМЕР_4 , виявлено труп ОСОБА_13 , який зажатий виступаючими частинами автомобіля і перебуває на місці водія.

В ході зазначеного огляду місця події транспортні засоби було вилучено, а труп ОСОБА_13 направлено в "морг СМЕ" /т. 2. а.п. 87-93/.

Зазначені вище сідловий тягач марки "DAF", реєстраційний номер республіки Франція НОМЕР_5 , з напівпричіпом марки "Shmitz SPR 24 L13", реєстраційний номер НОМЕР_3 , а також автомобіль марки "Мерседес Спринтер", реєстраційний номер НОМЕР_4 , постановою слідчого від 16.01.2017 року у встановленому порядку було визнано речовими доказами та вирішено питання про їх місце зберігання /т. 2 а.п. 94/.

Згідно висновку експерта (експертиза трупа) № 20 від 14.04.2017 року (експертиза розпочата 17.01.2017 року), на тілі трупа ОСОБА_13 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді поєднаної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа та субдуральними і субарахноїдальними крововиливами; закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа і зліва 1-10 ребер по середньоключичній та передньоаксілярній лініях з розривами тканини обох легень та двобічним гемотораксом, повного відриву лівої верхньої кінцівки на рівні середньої третини лівого плеча, неповної ампутації обох нижніх кінцівок на рівні середньої третини обох кісток обох гомілок, рани лівого стегна, множинних ран та саден обличчя, з розвитком шоку, що утворились від дії тупих твердих предметів, можливо, в час вказаний у постанові, і за ступенем тяжкості, стосовно живої особи, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_13 настала від поєднаної тупої травми тіла: множинних переломів кісток скелету з травмами внутрішніх органів та з розвитком шоку, що підтверджується виявленими патоморфологічними даними. В крові з трупа ОСОБА_13 етиловий спирт не виявлений /т. 2 а.п. 97-101/.

Таким чином, смерть ОСОБА_13 настала внаслідок отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень.

Нормами ст. 91 КПК України передбачено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні, з поміж іншого, є досить спірним та підлягає обов`язковому доказуванню місце зіткнення зазначених вище транспортних засобів, оскільки від правильного визначення такого місця залежить винуватість/невинуватість обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

З цього приводу судом встановлено наступне.

Так, протоколом огляду від 02.02.2017 року (з фототаблицями до нього) зафіксовано огляд салону тягача марки "ДАФ", в результаті чого на верхній лівій частині панелі виявлено самописець /т. 2 а.п 102-104/.

Відповідно до повідомлення ПП "Світахо" № 8 від 21.02.2017 року, наданого слідчому у відповідь на відповідний запит, зіткнення транспортного засобу марки "DAF", реєстраційний номер республіки Франція НОМЕР_5 , відбулося 16 січня 2017 року о 12 год. 19 хв. за київським часом при швидкості 53 км/год.

Згідно висновку № 8103 від 03.05.2017 року судової транспортно-трасологічної експертизи, складеного експертом Волинського відділення Львівського НДІ судових експертиз (з фототаблицями), зіткнення відбулось передньою лівою частиною автомобіля "Мерседес-Спрінтер", номерний знак НОМЕР_4 , з передньою лівою частиною сідлового тягача марки "Даф", номерний знак Республіки Франція НОМЕР_5 . В момент первинного контактування транспортні засоби знаходились в положенні, що відповідає зустрічному напрямку їх руху і при цьому повздовжня вісь автомобіля "Мерседес-Спрінтер", номерний знак НОМЕР_4 , по відношенні до вісі автомобіля "Даф", номерний знак Республіки Франція НОМЕР_5 , була розташована під кутом 170-180 градусів проти ходу годинникової стрілки. Місце зіткнення автомобіля марки "Мерседес-Спрінтер", номерний знак НОМЕР_4 , та автомобіля марки "Даф", номерний знак Республіки Франція НОМЕР_5 , знаходиться на лівій смузі руху відносно напрямку руху на м. Ковель в місці, що передує осипу уламків пластмаси перед слідами тертя асфальтного покриття № 5 та № 5.1 (згідно схеми). Встановити більш точно місце зіткнення не представляється можливим /т. 2 а.п. 107-126/.

Згідно висновку комісійної інженерно-транспортної експертизи від 06.03.2018 № 12-1-210/CE-17/20738/17-52, складеного експертами Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (з фото таблицями), зіткнення автопоїзда у складі сідлового тягача "DAF XF 105.460", реєстраційний номер НОМЕР_5 , та напівпричепа "Schmitz", реєстраційний номер НОМЕР_3 , з автомобілем "Mercedes Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_4 , відбулося в районі середини проїзної частини перед початком подряпин, які на схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2017 позначені мітками 1, 3, 3.1, 4. Визначити більш точно розташування транспортних засобів відносно меж проїзної частини із зазначенням чисельних значень відстаней базових габаритних точок транспортних засобів відносно та відображенням їх положення в масштабі не вдається за можливе через відсутність достатнього для цього комплексу трасологічних ознак. У момент первинного контакту автопоїзд у складі сідлового тягача "DAF XF 105.460", реєстраційний номер НОМЕР_5 , та напівпричепа "Schmitz", реєстраційний номер НОМЕР_3 , щонайменше частково знаходився на смузі зустрічного руху. В умовах даної пригоди, на стадії безпосереднього наближення, мали місце застосування водієм автопоїзду маневру ліворуч, або втрата автопоїздом курсової стійкості (що найбільш вірогідне). Одна з можливих траєкторій руху транспортних засобів та їх положення в момент первинного контакту відносно меж проїзної частини були змодельовані за допомогою програмного комплексу PC-Crash (див. Рисунок 5 дослідницької частини). В момент первинного контактування повздовжні вісі сідлового тягача "DAF XF 105.460", реєстраційний номер Франції НОМЕР_5 , та автомобіля "Mercedes Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_4 , розташовувалися під кутом, наближеним до 150... 160 градусів /т. 2 а.п. 130-171/.

Як вбачається із вступної частини цього висновку, 16.11.2017 року відбувся огляд експертами зазначених транспортних засобів у присутності слідчого за місцем їх зберігання.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що транспортні засоби не оглядались іншими експертами, окрім як експертом ОСОБА_15 при проведенні відповідної експертизи, не заслуговують на увагу та відхиляються судом.

Як вбачається з дослідницької частини цього ж висновку, експертами досліджувалась дорожня обстановка, в якій на стадії взаємного наближення автопоїзд у складі сідлового тягача "DAF XF 105.460", реєстраційний номер НОМЕР_5 , та напівпричепа "Schmitz", реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався прямолінійно в межах смуги руху в напрямку м. Ковель, а автомобіль "Mercedes Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухався у зустрічному напрямку зі зміщенням в бік смуги руху автопоїзду, тобто виїжджаючи на смугу зустрічного руху. При даному варіанті розвитку події, виїзд автопоїзда на смугу зустрічного руху та його складання за годинною стрілкою відносно прямолінійного положення, з технічної точки зору, виключався (Рисунок 3).

Таким чином, експертами перевірялись показання обвинуваченого щодо виїзду автомобіля "Mercedes Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_4 , на смугу зустрічного руху, і, зважаючи на кінцеве розміщення транспортних засобів, такий варіант виключається.

Вказані висновки експертів (зроблені комісійно!) повністю спростовують показання обвинуваченого щодо виїзду автомобіля "Mercedes Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_4 , на смугу зустрічного руху, що й призвело, за твердженнями обвинуваченого і його захисників, до даної ДТП.

Висновком № 18-2420 від 20.12.2018 року судової транспортно-трасологічної експертизи, складеного експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України, (з фототаблицями) встановлено: зіткнення автопоїзда в складі сідельного тягача "DAF", реєстраційний номер НОМЕР_5 , і напівпричепа "Schmitz", реєстраційний номер НОМЕР_3 , з автомобілем "Mercedes Benz Sprinter", реєстраційний номер НОМЕР_4 , відбулося на смузі руху автомобіля "Mercedes Benz Sprinter" приблизно в наступних координатах: в поздовжньому напрямку на відстані 11,2..12,8 м. від кінцевого положення лівого переднього колеса автомобіля "DAF", в поперечному напрямку на відстані 0,4 ... 1,9 м. від дорожньої розмітки 1.5. До моменту зіткнення автопоїзд "DAF" рухався по зустрічній (для свого напрямку) смузі, в режимі втрати курсової стійкості з кутом занесення близько 30° (кут між орієнтацією поздовжньої осі і напрямком вектора швидкості), зі зміщенням від осьової лінії проїжджої частини до лівої узбіччі. Перед зіткненням автомобіль "Mercedes Benz Sprinter" рухався по "своїй" смузі руху ближче до осьової лінії з незначним (1...20) відхиленням вліво. Швидкість автопоїзда "DAF" до моменту зіткнення становила 51... 53 км/год. Швидкість автомобіля "Mercedes Benz Sprinter" до моменту зіткнення становила 69...70 км/год. Визначити швидкість руху автомобіля "Mercedes Benz Sprinter" на ранньому етапі події не представляється можливим у зв`язку з відсутністю слідової інформації /т. 2 а.п. 174-192/.

Висновком № 8102 від 27.04.2017 року судової автотехнічної експертизи технічного стану, складеного Волинським відділенням Львівського НДІ судових експертиз (з фототаблицями) підтверджується, що всі виявлені технічні несправності сідлового тягача "DAF", реєстраційний номер AJ-097HY, виникли в зв`язку з даною ДТП /т. 2 а.п. 195-206/.

Висновком № 8101 від 28.02.2017 року судової автотехнічної експертизи технічного стану, складеного Волинським відділенням Львівського НДІ судових експертиз (з фототаблицями) підтверджується, що всі, в основному, виявлені технічні несправності "Мерседес-Спрінтер", реєстраційний номер НОМЕР_4 , виникли в зв`язку з даною ДТП /т. 2 а.п. 209-221/.

В той же час, згідно даного висновку, встановлено, що несправність ходової частини автомобіля "Мерседес-Спрінтер", реєстраційний номер НОМЕР_4 , у вигляді встановлення на передню вісь транспортного засобу ошипованих і неошипованих шин, виникла до ДТП, під час проведення технічного обслуговування автомобіля.

Така несправність ходової частини цього автомобіля виникла перед ДТП, водій міг її виявити в процесі технічного обслуговування автомобіля перед виїздом.

Несправність ходової частини автомобіля "Мерседес-Спрінтер", реєстраційний номер НОМЕР_4 , у вигляді встановлення на передню вісь транспортного засобу ошипованих і неошипованих шин, могла негативно вплинути на керованість автомобіля під час руху в складних дорожніх умовах, зокрема при застосуванні екстреного гальмування.

Проте, як вбачається з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2017 року та зі схеми ДТП, слідів гальмування автомобіля "Мерседес-Спрінтер", реєстраційний номер НОМЕР_4 , не виявлено.

Зафіксована деформація педалі гальм цього автомобіля жодним чином не свідчить про те, що водієм застосовувалось екстрене гальмування, як про це стверджували захисники обвинуваченого. Жодного експертного висновку, чи будь-яких інших доказів існування такого факту серед матеріалів справи немає.

Зазначене дає підстави вважати, що така технічна несправність жодним чином не вплинула на механізм ДТП.

Крім цього, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 , який був одним з експертів при складанні зазначеного вище висновку № 18-2420, категорично ствердив, що в даному випадку місце зіткнення не залежало від шин (технічної несправності), які були встановлені на автомобілі "Мерседес-Спрінтер". На це однозначно вказує кінцеве розташування тягача "Даф". Підтвердив, що зіткнення цих транспортних засобів відбулось саме на зустрічній смузі руху тягача "Даф".

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що зазначена вище технічна несправність автомобіля "Мерседес-Спрінтер", в сукупності із застосуванням його водієм екстреного гальмування, призвели до даної ДТП, є неспроможними, а тому суд відхиляє їх.

З показань допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 встановлено, що останні не бачили безпосередньо момент зіткнення транспортних засобів та місце такого зіткнення, бачили лише наслідки та загальну обстановку після пригоди.

За таких обставин, їх показання не є вирішальними для встановлення місця безпосереднього зіткнення транспортних засобів.

Системний аналіз вказаних висновків експертів, в сукупності з наведеними вище іншими доказами, дає підстави суду прийти до переконливого висновку про те, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок виїзду (виносу) сідлового тягача "DAF", реєстраційний номер НОМЕР_5 , на смугу зустрічного руху, де й відбулось зіткнення цих транспортних засобів.

Суд визнає здобуті по даній справі зазначені вище докази допустимими та такими, що можуть бути покладені в основу вироку, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

В той же час, суд не приймає до уваги висновок експерта № 277 від 31.08.2017 року, складений експертом Волинського НДЕКЦ ОСОБА_15 , яким констатовано, що зіткнення автомобілів відбулося на правій смузі руху в напрямку м. Ковеля, оскільки такий висновок повністю суперечить зазначеним вище висновкам, в тому числі й комісійних експертиз /т. 3 а.п. 38/.

Крім цього, в ході судового розгляду захисниками заявлено клопотання про визнання ряду доказів недопустимими, зокрема - протоколу огляду місця події від 16.01.2017 та висновків експертів № 8103, №18-2420.

Захисники вважають, що дані докази здобуто з істотним порушенням вимог КПК України та з порушенням права на захист обвинуваченого.

Так, в зазначеному клопотанні захисники вказують на те, що в протоколі огляду місця події відмічено виявлення слідчим подряпин асфальтованого покриття під № 3, 3.1, 3.2, 5, 5.1, 10, а у подальшому зазначено сліди тертя асфальтного покриття.

Така невідповідність, на думку захисту, свідчить про упереджене та необ`єктивне досудове розслідування.

Також, в протоколі огляду місця події наявні виправлення, а саме: "Далі під № 8 Мерседес, н.з. НОМЕР_4 , переднє "ліве чи праве" (не розбірливо), колесо якого знаходиться за 0,4 м. від середини дороги…", що спростовано фотознімками з місця події, які були надані свідком ОСОБА_17 .

Враховуючи наведене, захисники вважають, що протокол огляду місця події та схема до нього містять неповну, необ`єктивну та спотворену інформацію, що порушує право на захист ОСОБА_10 .

Вказана інформація, яка наявна в протоколі ОМП та схемі до нього, була надана слідчим для проведення повторної інженерно-транспортної експертизи, яку доручено провести експертам Одеського НДІСЕ МЮ України.

Крім цього, виконуючи вимогу експертів, слідчим було надано додаткову інформацію, де у розділі "Вихідні дані" слідчий зазначив відомості щодо загальної ширини проїзної частини дороги 7,7 м., що не відповідає дійсності, оскільки встановлено ширину 6,7 м.

Крім цього, у цих вихідних даних слідчим зазначено про те, що автомобілі-учасники ДТП перебували у технічно-справному стані. Проте, дані твердження не відповідають дійсності, оскільки у відповідності з висновком експерта № 8101 від 28.02.2017 встановлено, що на одну вісь автомобіля "Мерседес-Спрінтер" встановлено ошиповану і не ошиповану шини, що могло негативно вплинути на керованість автомобіля під час руху в складних дорожніх умовах, зокрема при застосуванні екстреного гальмування.

Крім цього, експертами при розрахунках бралась до уваги маса вантажу згідно технічних характеристик автомобіля "Мерседес-Спрінтер", проте вона була значно більшою (завантажено черепицею, монтажним профілем, плоским листом, підвіконням, вікном для даху).

Таким чином, захисники вважають такі висновки транспортно-трасологічної експертизи недопустимими доказами, оскільки він ґрунтується на даних протоколу огляду місця події і є похідними від нього.

Даючи аналіз обставинам, які викладені в клопотанні сторони захисту, а також матеріалам кримінального правопорушення в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що таке клопотання є необґрунтованим і не відповідає встановленим фактичним обставинам справи.

Так, наведеними вище доказами достовірно встановлено, що зіткнення транспортних засобів сталось на смузі руху автомобіля "Мерседес-Спринтер".

Дійсно, слідчий, надаючи відповідні вихідні дані експертам, помилково вказав загальну ширину проїжджої частини дороги 7,7 м. при дійсній 6,7 м.

Проте, в даному випадку, загальна ширина дороги не має вирішального значення для правильності висновків експертів, оскільки для встановлення точного місця зіткнення є важливою ширина кожної смуги руху, а такі параметри слідчим зазначено вірно.

Перевищення маси вантажу, який перевозився автомобілем "Мерседес-Спринтер", про що бездоказово стверджує сторона захисту, та його технічні несправності також жодним чином не впливають на причину дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

Зокрема, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 вказував на те, що для свого висновку він брав за основу те, що транспортні засоби на момент ДТП були в технічно справному стані, про що було зазначено в постанові слідчого. Однак, висновок не змінився б, якби було зазначено, що автомобіль "Мерседес-Спринтер" був з технічними несправностями. Місце зіткнення не залежало від шин, які були встановлені на автомобілі "Мерседес-Спринтер". Крім цього, експерт в судовому засіданні категорично ствердив, що швидкість автомобіля "Мерседес-Спринтер" та маса його завантаження могла вплинути лише на повздовжнє розташування місця зіткнення, але не на поперечне. Зважаючи на слідову інформацію з місця події, тягач "Даф" на момент зіткнення був в стані заносу, а тому змістився на зустрічну смугу. При відповідному моделюванні перевірялись показання ОСОБА_10 про виїзд автомобіля "Мерседес-Спринтер" на смугу зустрічного руху, однак такі його показання виявились неспроможними з огляду на кінцеве розташування транспортних засобів.

Таким чином, клопотання захисників щодо визнання доказів недопустимими є безпідставним, а доводи цього клопотання суперечать встановленим обставинам та матеріалам кримінального провадження.

За таких обставин, підстав для визнання зазначених захисниками доказів недопустимими, суд не вбачає.

Решту доводів обвинуваченого та його захисників щодо недоведеності винуватості обвинуваченого у вчиненому суд розцінює як своєрідний спосіб захисту та такі, що спрямовані на уникнення обвинуваченим відповідальності за вчинене.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_10 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 286 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_10 своїми необережними діями, котрі виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_10 вчинено тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України (ст. 12 КК України).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності /т. 3 а.п. 16/; на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває /т. 3 а.п. 17, 18/; виключно позитивно характеризується по місцю роботи /т. 3 а.п. 20/.

Поряд з цим, призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує, що тривалий час з моменту скоєння злочину обвинувачений не розкаявся у вчиненому, не відшкодував заподіяні збитки потерпілим, не усвідомив і на даний час протиправність своєї поведінки, а також позицію потерпілих щодо міри покарання, які просили застосувати до обвинуваченого максимально можливу міру покарання, передбачену санкцією відповідної статті.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі і про відсутність підстав для застосування щодо нього положень ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи положень ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину) з позбавленням права керування транспортними засобами на відповідний строк.

Виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної процесуальної поведінки як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, зважаючи на міру покарання, яка обирається судом, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_4 , ОСОБА_22 до ТОВ "Смарт Транс Груп" про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, слід залишити без розгляду за заявою представника потерпілих /т. 1 а.п. 50-55, 111-115, 138-143, 166-172, т. а.п. 90-103/.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 до ТОВ "Смарт Транс Груп"про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, суд прийшов до наступних висновків.

В ході судового провадження потерпіла ОСОБА_7 звернулась до суду з позовною заявою в якій, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з ТОВ "Смарт Транс Груп" на її користь моральну шкоду в сумі 82650 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 39686,40 грн. /т. 1 а.п. 77-83, т. 3 а.п. 90-91/.

Представник ТОВ "Смарт Транс Груп" цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 не визнала та у відзиві на позов зазначила, що ОСОБА_10 з 09.04.2013 перебуває у трудових відносинах з ТОВ "Смарт Транс Груп". В день настання дорожньо-транспортної пригоди, тобто 16 січня 2017 року, у ОСОБА_10 був вихідний день, який йому надавався за перебування у відрядженні (наказ № 1/1 від 12.01.2017). В цей день обвинувачений ОСОБА_10 не виконував своїх трудових обов`язків, а тому ТОВ "Смарт Транс Груп" не може нести відповідальність за дії своїх працівників в ті дні, коли працівники перебувають у відпустці, на лікарняному чи у неробочі дні. Крім цього, представник позивача покликається на те, що ТОВ "Смарт Транс Груп" не володіє та не користується сідловим тягачем марки "DAF", реєстраційний номер республіки Франція AJ-097-HY.

Суд відхиляє доводи представника цивільного відповідача про те, що ОСОБА_10 16.01.2017 року не виконував свої трудові обов`язки, а також те, що напівпричіп, яким керував обвинувачений, не належить ТОВ "Смарт Транс Груп", оскільки, як показав суду свідок ОСОБА_18 , який працював з обвинуваченим ОСОБА_10 , 16 січня 2017 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_10 виїжджали тягачами марки "ДАФ" з території ТОВ "Смарт Транс Груп".

Крім цього, згідно матеріалів кримінального провадження, напівпричіп марки "Shmitz", реєстраційний номер НОМЕР_3 , був повернутий власнику (представнику ТОВ "Смарт Транс Груп") під розписку про відповідальне зберігання /т. 2 а.п. 95/.

Долучені до цивільного позову матеріали також переконливо свідчать про те, що ОСОБА_10 перебував в трудових відносинах з цивільним відповідачем.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_10 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди перебував в трудових відносинах з ТОВ "Смарт Транс Груп" і керував автопоїздом у складі сідлового тягача марки "DAF", реєстраційний номер республіки Франція AJ-097-HY, та напівпричіпа марки "Shmitz SPR 24 L13", реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснюючи свої службові обов`язки.

Тому саме ТОВ "Смарт Транс Груп", як власник транспортного засобу, несе обов`язок відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП його працівником.

Так, відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 426/16825/16-ц та у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 09 січня 2019 року у справі № 654/4218/15-ц.

Тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України регламентовано, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь цивільного позивача, суд виходить з того, що непоправна втрата у вигляді загибелі рідної людини однозначно спричинило втрату важливого для позивача життєвого зв`язку, який не може бути поновленим та відповідно завдає довготривалих і глибоких душевних страждань, передчасна смерть чоловіка стала дуже важкою психологічною травмою для його дружини на утриманні якої залишитись неповнолітні діти.

Зважаючи на доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні даного злочину, з врахуванням характеру і обсягу моральних страждань, яких зазнала позивач, задля необхідності забезпечення справедливого балансу інтересів сторін, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 82650 грн.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. На підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

В обґрунтування витрат на правничу допомогу цивільним позивачем надано копію ордеру на надання правової допомоги, згідно якого адвокат ОСОБА_8 здійснював представництво потерпілої та цивільного позивача на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, квитанцію від 18.07.2019 року про оплату правничої допомоги на загальну суму 39000 грн. /т. 1 а.п. 84, 110/.

Впродовж судового розгляду кримінального провадження, адвокат ОСОБА_8 здійснював представництво інтересів потерпілої, брав участь у судових засіданнях, готував процесуальні документи.

Потерпіла звернулася до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у тому числі і про відшкодування процесуальних витрат на правову допомогу.

При цьому, іншою стороною не наведено будь-яких аргументів про неспівмірність витрат, понесених потерпілою на правову допомогу, а тому, з урахуванням складності справи, тривалого судового розгляду зазначеного кримінального провадження, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Витрати на професійну правничу допомогу документально підтверджені на суму 39000 грн., а тому саме вказану суму слід стягнути з цивільного відповідача.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, пов`язані із залученням експертів на проведення судових експертиз в загальній сумі 39981,52 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Відомості про накладення арешту на майно відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків: не відлучатися з постійного місця проживання та реєстрації без дозволу суду; повідомляти суд та інший державний орган, що відає виконанням вирокупро зміну свого місця проживання; з`являтися на виклик до суду та іншого державного органу, що відає виконанням вироку.

Цивільні позови ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Транс Груп" про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином, - залишити без розгляду за заявою представника потерпілих.

Цивільний позов ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Транс Груп" про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Транс Груп" () в користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 82650 (вісімдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 00 коп. у відшкодування заподіяної немайнової (моральної) шкоди та 39000 (тридцять дев`ять тисяч) у відшкодування витрат, пов`язаних з правовою допомогою.

Стягнути з ОСОБА_10 в дохід держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 39981 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 52 коп. за проведення судових експертиз.

Речові докази:

-сидільний тягач марки "DAF", реєстраційний номер республіки Франція НОМЕР_5 , який знаходиться на території арешт-майданчика Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути ТОВ "Смарт Транс Груп";

-напівпричіп марки "Shmitz SPR 24 L13", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий на відповідальне зберігання представнику ТОВ "Смарт Транс Груп", - залишити у володінні ТОВ "Смарт Транс Груп";

-автомобіль марки "Мерседес-Спрінтер", реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходиться на території арешт-майданчика Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1