Справа № 461/1550/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/498/25 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 15 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 15 квітня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту фактичного звернення даного вироку до виконання, відповідно до ст.72 КК України зараховано повністю у строк відбуття покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025, та строк перебування його під вартою, тобто з 26.02.2025 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено без змін, у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 8000 гривень.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин. Так, 25 січня 2025 року в період часу з 11:15 год. до 11:20 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні хостелу «Сандей», що розташований по вул. Лазнева, 8, у м. Львові, діючи з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, вважаючи, що и?ого діі? є непомітними для сторонніх осіб, під час дії воєнного стану, введеного на всій території України, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, умисно, викрав належні ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 9», зеленого кольору, вартістю 4000 грн, в чохлі червоного кольору, з встановленими сім-картами мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які не становлять матеріальної цінності та мобільний телефон марки «Infinix Smart 8», чорного кольору, вартістю 4000 грн, в чохлі чорного кольору, з встановленою сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , які не становлять матеріальної цінності, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 8000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

На вказаний вирок суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного звернення даного вироку до виконання, відповідно до ст.72 КК України зарахувати строк перебування його під вартою, тобто з 26.02.2025 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання на зарахування у строк відбування покарання за цим вироком частково відбутого покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025.

На підтримку своїх апеляційних вимог прокурор покликається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що місцевий суд не дотримався положень ст.71 КК України, оскільки після призначення остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України безпідставно зарахував ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк покарання, яке обвинувачений фактично відбув за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025, хоча положення ст.71 КК України не передбачають можливості такого зарахування.

При апеляційному розгляді справи прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, навівши у судовому засіданні аналогічні доводи та просив таку задоволити.

Обвинувачений та його захисник не заперечили щодо задоволення апеляційних вимог прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення присутніх учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Також в апеляційному порядку не оскаржується вид та розмір призначеного ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

Крім цього, згідно поданої апеляційної скарги прокурор не оскаржує і остаточне покарання, призначене обвинуваченому на підставі ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, з урахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025, а саме у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Перевіривши апеляційні доводи прокурора щодо безпідставного зарахування ОСОБА_7 після призначення остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України в строк відбуття покарання строк покарання, яке обвинувачений фактично відбув за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025, колегія суддів визнає такі обґрунтованими.

Згідно ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Положеннями ст.71 КК України не передбачено можливості зарахування в строк відбуття покарання за новим вироком строку відбутого покарання за попереднім вироком, з урахуванням якого особі призначається остаточне покарання за сукупністю вироків, а приєднується повністю або частково лише невідбуте покарання за попереднім вироком.

Водночас, місцевий суд після призначення ОСОБА_7 на підставі ст.71 КК України остаточного покарання за сукупністю вироків, відповідно до ст.72 КК України зарахував обвинуваченому повністю у строк відбуття покарання за цим вироком частково відбуте ним покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025.

Наведені обставини свідчать про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність, що згідно п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

Як передбачено п.3 ч.1 ст.407 КПК України суд апеляційної інстанції вправі скасувати вирок суду першої інстанції повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку безпідставне зарахування місцевим судом в строк відбуття покарання, призначеного обвинуваченому за даним вироком, строк покарання, яке обвинувачений відбув за попереднім вироком, спонукає суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуваний вирок у частині призначеного покарання та застосування положень ст.72 КК України.

Відтак, апеляційну скаргу прокурора слід задоволити, а вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання та застосування положень ст.72 КК України слід скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, із призначенням йому покарання, визначеного місцевим судом, та на підставі ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.72 КК України у строк призначеного ОСОБА_7 покарання за цим вироком слід зарахувати строк перебування його під вартою, тобто з 26.02.2025 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі.

При цьому, у зв`язку із скасуванням даного вироку, зокрема, у частині застосування ст.72 КК України, вимога прокурора про виключення із резолютивної частини вироку посилання на зарахування у строк відбування покарання за цим вироком строк частково відбутого покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025, є зайвою.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 413, 420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 15 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 у частині призначеного покарання та застосування положень ст. 72 КК України скасувати.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.01.2025, який змінений вироком Львівського апеляційного суду від 07.04.2025, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного звернення даного вироку до виконання.

Відповідно до ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк призначеного за цим вироком покарання строк перебування його під вартою, тобто з 26.02.2025 по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий:

Судді: