Справа № 569/6535/25
УХВАЛА

10 квітня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні - прокурор відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця сел. Мар`янівка, Горохівського району, Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурор відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим згідно з вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 13.03.2024 за ч. 1 ст. 309, ч. 1, 4 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі, перебуваючи у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» за адресою: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 92А, у період часу з 10 год 30 хв по 21 год 00 хв 18.01.2025, організував незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут на територію ТОВ «Одек Україна» за адресою: Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Оржів, вул. Заводська, 9, наркотичного засобу, обіг якого обмежено - бупренорфін, та незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту цього ж наркотичного засобу у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», тобто місце обмеження та позбавлення волі утримуваних там осіб, керував підготовкою та вчиненням відповідних протиправних дій.

Так, близько 10 год 30 хв у 18.01.2025, використовуючи мобільний пристрій із встановленими у ньому сім-картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 та ТОВ «Лайфселл» НОМЕР_2 , в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», ОСОБА_5 домовився із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про придбання та передачу у вищевказаний виправний центр, тобто місце обмеження та позбавлення волі утримуваних там осіб, наркотичного засобу бупренорфін у формі 37 таблеток. З цією метою, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 доручив ОСОБА_9 доставити за допомогою маршрутного таксі відповідний наркотичний засіб у формі 37 таблеток із сел. Квасилів до с. Оржів Рівненського району Рівненської області, а саме до паркану ТОВ «Одек Україна» на вулиці Заводській, 9, після чого, незаконно збути його шляхом передачі через паркан засудженому ОСОБА_10 , який в той час знаходився на вищевказаному підприємстві як залучений до виконання робіт поза межами виправного центру. У свою чергу, засудженому ОСОБА_10 ОСОБА_5 доручив отримати від ОСОБА_9 відповідний наркотичний засіб та, зберігаючи при собі, приховано доставити до ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)», де передати ОСОБА_5 для подальшого збуту серед інших засуджених осіб.

У зв`язку із вказаним, на виконання досягнутої із ОСОБА_5 домовленості про передачу наркотичного засобу, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошову винагороду у розмірі 5650 гривень, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що останній є засудженим та відповідний наркотичний засіб надійде до місць обмеження і позбавлення волі, у період часу з 13 год 20 хв по 14 год 20 хв 18.01.2025 у точно невстановленому місці у сел. Квасилів Рівненського району придбав 37 таблеток, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, масою 0,074 г. Поряд з цим, близько 13 год 15 хв 18.01.2025, ОСОБА_5 забезпечив надходження на банківську картку № НОМЕР_3 , яку йому надав ОСОБА_9 , грошових коштів у розмірі 5650 грн, про що за допомогою мобільного пристрою повідомив ОСОБА_9 .

Надалі, ОСОБА_9 , реалізовуючи подальші домовленості, досягнуті із ОСОБА_5 , будучи повідомленим останнім про те, що на ТОВ «Одек Україна» на наркотичний засіб буде очікувати ОСОБА_10 , близько 16 год 45 хв 18.01.2025 прибув у с. Оржів Рівненського району, Рівненської області та близько 17 год 10 хв, знаходячись на вулиці Заводській, 9, підійшов до паркану із ТОВ «Одек Україна», де здійснив перекидання пакунку із вмістом 37 таблеток, що містять у своєму складі наркотичний засіб бупренорфін, для ОСОБА_10 , який знаходився з іншої сторони на території ТОВ «Одек Україна», та безпосередньо отримав відповідний наркотичний засіб для його доставлення у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» та подальшого збуту ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання досягнутої із ОСОБА_5 домовленості, близько 17 год 15 хв 18.01.2025, перебуваючи у вбиральні на території ТОВ «Одек Україна» за адресою: с. Оржів, вул. Заводська, 9, Рівненського району, приховав у своєму тілі (анальному отворі) 37 таблеток, обмотаних поліетиленовою плівкою, що містять у своєму складі наркотичний засіб бупренорфін, масою 0,074 г. Надалі, зберігаючи вказаний наркотичний засіб, на транспортному засобі ТОВ «Одек Україна», яким здійснюється перевезення засуджених, перевіз його до ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131») за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, 92А, для подальшого його збуту ОСОБА_5 .

Так, близько 21 год 00 хв 18.01.2025, в ході повного обшуку засудженого ОСОБА_10 у ДУ «Городоцький виправний центр (№ 131)» після прибуття із контрагентського об`єкту ТОВ «Одек Україна», в останнього виявлено пакунок, обмотаний поліетиленом, із 37 таблетками, що містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, загальною масою 0,074 г, які останній незаконно придбав, перевозив та зберігав з метою збуту засудженому ОСОБА_5 .

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились в організації незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збуту наркотичного засобу, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, за попередньою змовою групою осіб, у місце позбавлення волі, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, 09.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності;

Разом з тим, на підставі ст. 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_5 , а саме, необхідністю запобігти спробам останнього:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду - вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, із конфіскацією майна. При цьому, будучи засудженим згідно з вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 13.03.2024 за ч. 1 ст. 309, ч. 1, 4 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі ОСОБА_5 13.04.2025 буде звільнений з ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» по відбуттю призначеного судом строку покарання. Відтак, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Вказані обставини, на думку сторони обвинувачення, є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню підозрюваного від суду та не з`явленню ним на виклики.

Обґрунтування ризику, передбаченого ч. 3 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні - вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 як організатор відповідного кримінального правопорушення шляхом умовляння, залякування та здійснення інших протиправних дій може впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні із метою надання ними показань для покращення свого становища. Зазначене однозначно шкодитиме об`єктивному досудовому розслідуванню та подальшому судовому розгляду цього кримінального провадження.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення - вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 13.03.2024 за ч. 1 ст. 309, ч. 1, 4 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив новий умисний, корисливий злочин у сфері обігу наркотичних засобів. При цьому, з матеріалів кримінального провадження, зокрема, негласних слідчих (розшукових) дій вбачається, що такою незаконною діяльністю підозрюваний займається на постійній основі, що також перевірятиметься та відповідним фактам надаватиметься юридична оцінка в ході подальшого досудового розслідування.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, однак у виправному центрі не працевлаштований, не одружений, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, також слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_5 , запобіжного заходу:

- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаного кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, та відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- наявність у підозрюваного судимостей;

- вік, стан здоров`я та репутацію підозрюваного;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , що зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою, неможливе.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що в провадженні старшого слідчий в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000702 від 07.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності, вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, раніше судимий згідно з вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 13.03.2024 за ч. 1 ст. 309, ч. 1, 4 ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також, існують достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

А тому, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до нього запобіжний захід - тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна., вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити .

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця сел. Мар`янівка, Горохівського району, Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 09 червня 2025 року.

Утримувати ОСОБА_5 в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали до 09 червня 2025 року.

Одночасно визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 09 червня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайно му виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського ОСОБА_1