Справа № 644/7661/24
Провадження № 1-кп/645/404/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001350 від 22.11.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.353 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

встановив:

В провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001350 від 22.11.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст.353 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою без визначення розміру застави, обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останні перебуваючи на волі можуть переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, та можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, не зможуть забезпечити виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - ОСОБА_9 проти клопотання прокурора заперечували, вважали, що ризики, зазначені прокурором, не доведені, а тому клопотання прокурора є таким, що не підлягає задоволенню.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_9 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , заступника командира 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 та ОСОБА_9 - адвоката, який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , отримав вибухову травму під час виконання бойових дій. Під час здійснення широкомасштабної агресії російської федерації ОСОБА_4 саме добровільно долучився до лав Збройних Сил України і став на захист Батьківщини. За час проходження служби ОСОБА_4 зарекомендував себе в колективі виключно позитивно. Має безсумнівний авторитет серед підлеглих йому військовослужбовців. Користується повагою у командування. Самовідданий, готовий жертвувати своїм життям та здоров`ям заради захисту Батьківщини. Завжди йде на допомогу побратимам в складних та побутових ситуаціях. Вміло володіє тактикою ведення наступального та оборонного бою. При плануванні бойових операцій цінує життя кожного військовослужбовця. Зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням обвинуваченого ОСОБА_4 та надасть можливість служити йому в лавах ЗСУ, бути корисним Державі, на теперішній час відсутні ризики, які б свідчили про можливість та бажання ОСОБА_4 переховуватися від суду, впливати якимось чином на свідків та потерпілих, або вчинити інше кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 має постійну реєстрацію та місце проживання, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки. До клопотання додана заява ОСОБА_9 про особисту поруку за обвинуваченого ОСОБА_4 .

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 та заступник командира 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомили про те, що їм відомі обставини справи щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , дані про його особу, тяжкість пред`явленого йому обвинувачення, з урахуванням чого просили змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисту поруку, оскільки належне виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків можливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, про що надали суду відповідну заяву про особисту поруку та клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку. Зазначили, що їм роз`яснені обов`язки як поручителів та наслідки їх невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_11 проти клопотання прокурора заперечували, посилаючись на те, що ризики зазначені в клопотанні є необґрунтованими, просили змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт з 21.00 до 06.00 часу доби або знизити суму застави до мінімальної межі.

Захисник ОСОБА_11 подала суду заперечення на клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , в яких зазначає, що з 04.12.2024 в суді розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , за цей час у справі не вивчено жодного доказу, не допитано жодного свідка, потерпілого. Внаслідок чого ОСОБА_5 безпідставно перебуває за гратами, внаслідок чого нівелюються його права. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не підтверджуються. Доказів незаконного тиску на свідків у сторони обвинуваченні не мається, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які давно зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення. ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості, скоювати нові злочин останній не збирається. Він має стійкі соціальні зв`язки, малолітню доньку ОСОБА_15 2019 року народження, нагороджений пам`ятною медаллю «ЗА ОБОРОНУ МІСТА-ГЕРОЯ ХАРКІВ». Вважає, що застосування домашнього арешту з 21.00 до 06.00 часу доби до ОСОБА_5 буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження. У разі, якщо суд вважатиме неможливим змінити запобіжний захід, просить знизити суму застави до мінімальних розмірів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурорапро продовження застосування обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважав, що ризики, зазначені прокурором є необґрунтованими. Підтримав та просив задовольнити клопотання сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_10 заперечувала проти клопотання прокурорапро продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.Підтримала та просила задовольнити клопотання сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що ризики, які враховувались слідчими суддями під час застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Зазначив, що ОСОБА_4 від органів досудового розслідування переховувався, у зв`язку з чим його було оголошено у розшук. Стосовно ОСОБА_4 на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження, у якому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 306 КК України. На теперішній час розгляд справи зупинено у зв`язку з мобілізацією ОСОБА_4 . Відповідно до інформації, наданої керівництвом ВЧ НОМЕР_3 , ОСОБА_4 вважається таким, що самовільно залишив розташування частини, за цим фактом слідчими ДБР внесено відомості до ЄРДР. Також зазначив, що в провадженні Чугуївського міського суду Харківської області перебуває на розгляді обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст.26, ч.5 ст.27, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, вказані кримінальні правопорушення вчинені ним після 01.07.2023 року.Зазначив про відсутність підстав для зменшення розміру застави визначеного слідчим суддею обвинуваченому ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи в частині заявлених клопотань прокурора та сторони захисту, приходить до наступних висновків.

20.03.2024 року ОСОБА_4 затримано на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 04.03.2024 про надання дозволу з метою затримання з метою приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

21.03.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком до 30.04.2024 включно.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2024 р., 19.06.2024 р., 14.08.2024 р. відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харков від 10.10.2024 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 08.12.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2024 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 03.02.2025 включно.

Ухвалами Чугуївського міського суду Харківської області від 28.01.2025 р., 14.03.2025 р. обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 09.05.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 07.07.2025 включно.

Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 26.06.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 24.08.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2024 р., 07.05.2024 р., 02.07.2024 р., 29.08.2024 р. відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харков від 10.10.2024 року відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 08.12.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2024 року відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням розміру застави в сумі 757000 грн.

Ухвалами Чугуївського міського суду Харківської області від 28.01.2025 р., 14.03.2025 р. обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 09.05.2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 07.07.2025 включно.

Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 26.06.2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24.08.2025 включно.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

На переконання суду, відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи останнього, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 та 12 років з конфіскацією майна, відповідно. Але на думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд на підставі наданих матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; факт вчинення злочину проти власності, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану; те, що ОСОБА_4 знаходився у розшуку, що підвищує ризик переховування його від суду; стосовно обвинуваченого на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження за ч.2 ст.307, ч.1 ст.306 КК України, яке зупинено у зв`язку з його мобілізацією; крім того перебуває на розгляді в Чугуївському міському суді Харківської області кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч.1 ст.26, ч.5 ст.27, ч.4 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 КК України, приходить до висновку, що ризики встановленні під час обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Суд, розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи останнього, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного: ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна. Але на думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час та є актуальними, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; факт вчинення злочину проти власності, у тому числі з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану, приходить до висновку, що ризики встановленні під час обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, підстав для зменшення розміру застави визначеного слідчим суддею, суд не вбачає.

Крім того, суд враховує, що на теперішній час не допитані свідки та потерпілі, що не виключає можливості обвинувачених їх схилити до зміни показів на свою користь. При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, який інкримінується обвинуваченим, а саме вчинення особливо тяжкого злочину проти власності, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема права на гарантоване Конституцією України право на житло (стаття 47) та його ефективне здійснення, яке істотно взаємопов`язано з реалізацією інших конституційних прав особи.

Враховуючи вищенаведені відомості, у суду не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності продовження існування ризиків, якими прокурор обґрунтовував необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання обвинувачених під вартою, оскільки на момент розгляду клопотання ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються осіб обвинувачених та обставин кримінального провадження, які прокурор вважав доведеними, направивши обвинувальний акт до суду, якому за наслідками судового розгляду, суд надасть відповідну процесуальну оцінку, ухваливши виправдувальний чи обвинувальний вирок.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків і їх належну поведінку.

При цьому суд зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі особиста порука, застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Відповідно до ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Судом встановлено, що на теперішній час ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не зменшилися.

Обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисниками не надано суду доказів того, що будь-який з ризиків відпав або зменшився, а також можливості зміни запобіжного заходу на особисту поруку.

Обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником не надано суду доказів того, що будь-який з ризиків відпав або зменшився, а також можливості зміни запобіжного заходу на домашній арешт, а також підстав для зменшення розміру застави визначеного слідчим суддею.

Обставини, на які посилається сторона захисту вже були предметом дослідження під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Питання доведеності вини обвинувачених у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації їх дій судом під час розгляду цього клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом судового розгляду справи по суті.

Суд враховує, що хоча командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , заступник командира 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 та ОСОБА_9 - адвокат, який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 , заслуговують на довіру суду щодо їх добропорядності та щирих намірів забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, однак застосування менш суворих запобіжних заходів на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти наведеним вище ризикам, встановлених судом, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , з урахуванням тяжкості умисних кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, відомостей про його особу та встановлених судом обставин, передбачених ст.178 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, попередження переховування від суду, вчинення ними іншого кримінального правопорушення, впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Разом з цим, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає що клопотання сторони захисту задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 176-178, 180,183, 194, 197, 372, 376, 395 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 18 жовтня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 18 жовтня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , заступника командира батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 та адвоката ОСОБА_9 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_4 , відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той же строк, але з моменту вручення їм копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22.08.2025 року.

Суддя ОСОБА_1