25 липня 2025 року
Єдиний унікальний № 501/3000/25
Провадження № 1-кп/501/239/25
У Х В А Л А

22 липня 2025 року, м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000123 від 30 січня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Царичанка Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., громадянина України, який одружений, працює на посаді провідного спеціаліста сектору фітосанітарних заходів на кордоні відділу фітосанітарних заходів на кордоні та санітарної охорони території Управління фітосанітарної безпеки та санітарної охорони території Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судове засідання на підставі обвинувального акту, заявивши про відсутність перешкод, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в тому числі, про відсутність підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення його відповідному суду для визначення підсудності.

Крім того, прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що на розгляді суду перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор зазначає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватися від суду; може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені.

Прокурор зазначає, що вищезазначені ризики станом на теперішній час не зменшилися і що неможливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений та його захисники вважали можливим призначити справу до судового розгляду. Проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Захисники просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а у випадку продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

В ході підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для закриття чи зупинення провадження, повернення обвинувальних актів прокурору чи направлення їх до відповідного суду для визначення підсудності.

Враховуючи вищевикладене, кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави, як зазначено в ч. 5 ст. 183 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину, як в даному випадку, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2).

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди; одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене повторно.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що, будучи службовою особою, а саме провідним спеціалістом сектору фітосанітарних заходів на кордоні відділу фітосанітарних заходів на кордоні та санітарної охорони території Управління фітосанітарної безпеки та санітарної охорони території Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (призначений наказом № 548-К від 25 грудня 2024 року), який, відповідно до посадової інструкції та ст. 9, 10 Закону України «Про карантин рослин», є державним фітосанітарним інспектором та уповноважений здійснювати фітосанітарні заходи, державний контроль та нагляд, інспектування, моніторинг об`єктів регулювання, а також видачу фітосанітарних сертифікатів, діючи всупереч інтересам служби та вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції», вчинив наступні дії:

У період часу з 16 січня 2025 року по 04 березня 2025 року, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем своєї роботи за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1, діючи умисно, з корисливих мотивів, повідомив представнику ТОВ «КАМІОН ЛОГІСТІК» ОСОБА_7 , що для прискореного оформлення та видачі міжнародних фітосанітарних сертифікатів без створення штучних перешкод, йому необхідно надати неправомірну вигоду у сумі 25 доларів США за кожний сертифікат.

04 березня 2025 року, перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1, ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) доларів США за оформлення та видачу 34 (тридцяти чотирьох) міжнародних фітосанітарних сертифікатів на сільськогосподарську продукцію.

У проміжок часу з 04 березня 2025 року по 03 квітня 2025 року, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем своєї роботи за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1, діючи повторно, з корисливим умислом, одержав від ОСОБА_7 заявки та пакет документів для оформлення 63 (шістдесяти трьох) міжнародних фітосанітарних сертифікатів. ОСОБА_6 повторно зазначив ОСОБА_7 , що розрахунок за ці сертифікати, тобто передача неправомірної вигоди, має відбутися після їх оформлення та видачі.

03 квітня 2025 року, в проміжок часу з 10 год. 55 хв. по 11 год. 04 хв., перебуваючи у своєму службовому кабінеті за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1, ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 1575 (одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) доларів США за оформлення та видачу 63 (шістдесяти трьох) міжнародних фітосанітарних сертифікатів на сільськогосподарську продукцію.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 04 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому продовжувався, і який діє до 25 липня 2025 року.

Суд вважає, що направлення обвинувального акту до суду свідчить про наявність у сторони обвинувачення інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчините кримінальне правопорушення. В той же час, суд наголошує, що обставини здійснення обвинуваченим конкретних дій та доведеність його винуватості потребують перевірки і оцінки під час судового розгляду по суті.

Суд також встановив наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може змусити його переховуватися від суду на території України;

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, з метою уникнути кримінальної відповідальності або її пом`якшити, обвинувачений може впливати на свідків задля спотворення їхніх показань на свою користь.

Для запобіга ння встановленим ризикам суд вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави (окрім як альтернативного запобіжного заходу).

При ухваленні рішення, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України бере до уваги: що покарання, яке загрожує обвинуваченому (а саме, позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна) є тяжким; наявність у обвинуваченого хвороб; відсутність на його утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, однак, наявність сина, який має інвалідність ІІ групи з дитинства; наявність дружини, яка проходить медичні обстеження; однак суд не бере до уваги нібито необхідність догляду обвинуваченого за ОСОБА_8 , оскільки останній є вітчимом дружини обвинуваченого, тож у обвинуваченого відсутні будь-які визначені законодавством обов`язки щодо нього, і доказів здійснення такого догляду суду не надано; відсутність постійного місця роботи; відсутність джерело постійного доходу; відсутність цінного рухомого майна та нерухомого майна; розмір неправомірної вигоди, у отриманні якої він обвинувачується (2 425,00 доларів США); також слідчий суддя враховує відсутність судимостей у обвинуваченого, його позитивну характеристику за місцем проживання.

Прокурор також просить визначити заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000,00 грн.

Такий розмір застави є суттєво вищим за межі розміру застави, визначеного законодавством щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину. При цьому, прокурор не навів доводів необхідності визначення застави у такому розмірі, а посилався лише на те, що апеляційний суд визначив заставу саме у такому розмірі.

З цього приводу суд зазначає, що Одеський апеляційний суд в ухвалі від 16 червня 2025 року визначив ОСОБА_6 заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000,00 грн. Однак застава внесена не була і ОСОБА_6 протягом місяця утримується під вартою. На переконання суду, той факт, що обвинувачений не вніс заставу, у зв`язку з чим продовжує зазнавати обмежень, пов`язаних з триманням під вартою, вже само по собі свідчить про надмірність розміру застави.

Тож, враховуючи викладене, обставини кримінального правопорушення, завершення досудового розслідування, майновий та сімейний стан обвинуваченого, відсутність у нього доходів, відсутність цінного рухомого або нерухомого майна, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає за можливе визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 242 240,00 грн, тобто у максимальному для тяжких злочинів розмірі.

У разі звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави, на нього необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо клопотання захисників обвинуваченого про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, то на переконання суду він не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з огляду на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обставин зазначених вище, тому в його задоволенні слід відмовити.

З урахуванням викладеного вище, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 194, 196, 314-316, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, призначити до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні на 13:00 год 11 серпня 2025 року в залі судових засідань Чорноморського міського суду Одеської області.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисників.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 вересня 2025 року включно, залишивши в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 заставу, як альтернативний запобіжний захід, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який станом на 01 січня 2025 року становить 3028,00 грн), а саме 242 240,00 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) (отримувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26302945, рахунок отримувача: UA0005435, банк отримувач: ДКСУ м. Київ, код банку отримувача: 820172, сутність платежу застава за ОСОБА_6 ).

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до суду в цьому кримінальному провадженні, а також виконувати в строк до 18 вересня 2025 року включно, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з Одеської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками по справі;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом дії ухвали.

Запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава зв ертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні клопотання захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою відмовити.

Копії ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення чи з дня отримання її копії, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення копії ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали в цій частині можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок.

Суддя