НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2191/22
Провадження № 1-кп/0182/385/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 21.01.2022 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, особою з інвалідністю або депутатом не являється, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

17.10.2006 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

04.06.2007 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін 6 місяців за вироком Нікопольського районного суду від 17.10.2006 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

11.02.2010 року Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 391 до 1 року позбавлення волі На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 рік 2 місяці позбавлення волі за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 04.06.2007 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці;

10.07.2013 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186, ч.2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

21.01.2014 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк за попереднім вироком та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 11.11.2016 року з П`ятихатської ВК №122 по відбуттю строку покарання;

07.12.2018 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

06.04.2023 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

17.02.2025 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.4 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 10 днів;

28.02.2025 року Нікопольським міськрайонним судом за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 17.02.2025 року остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 10 днів;

14.05.2025 Нікопольським міськрайонним судом ч.4 ст..185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2025 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять (5) років один (1) місяць,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

з участю сторін судового провадження

прокурора ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 , в режимі відео конференції,

обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

Вранці 16.01.2022 ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переконавшись, що потерпілий ОСОБА_6 спить, тобто діючи таємно, скориставшись допомогою свого знайомого ОСОБА_7 , який не перебував у злочинній змові з ОСОБА_3 , виніс з приміщення квартири, тобто викрав, пральну машинку «Samsung», модель WF8590NMW9, вартість якої відповідно до висновку експерта №42 від 04.02.2022 становить 3100 грн., яка належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 11.01.2022 приблизно о 16:50 год. знаходився поблизу буд. АДРЕСА_3 , де помітив проходячого, неподалік вищевказаного будинку, раніше невідомого йому ОСОБА_8 , який тримав у руці гаманець. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме гаманця, який належить ОСОБА_8

11.01.2022 приблизно о 16:50 год. ОСОБА_3 , знаходячись поблизу буд. 199 по вул.Шевченка в м.Нікополі Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом ривку, тобто відкрито викрав з руки потерпілого ОСОБА_8 гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 2000 грн., чим спричинив останньому матеріальну шкоду на

вказану суму.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав обставини, викладені в обвинувальному акті і підтвердив, покази, надані ним під час проведення слідчих дій, зокрема слідчого експерименту, протокол якого було проголошено в судовому засіданні. Однак, у зв`язку з тим, що минуло багато часу з моменту вчинення ним злочинів і він не пам`ятає усіх подробиць, відмовився від дачі показів відповідно до вимог ст.. 63 Конституції України. В скоєному він розкаюється і з урахуванням визнання своєї провини, просив призначити мінімально можливе покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, але надали заяву про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Потерпілими не надано нових доказів суду, ніж ті, що зібрані під час досудового розслідування. Цивільні позови потерпілими не заявлені.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, законність, належність та достовірність яких учасники судового провадження не оспорювали, які досліджені судом у судовому засіданні, а саме:

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_6 16.01.2022р. після спільного вживання спритних напоїв в кв. АДРЕСА_4 , малознайомі особи, таємно викрали пральну машину Самсунг ( а.п.11).

Під час огляду місця події злочину квартири АДРЕСА_4 , який було проведено 16.01.2022 р. з участю потерпілого ОСОБА_6 , було виявлено відсутність пральної машини в приміщенні кухні. Під огляду нічого вилучено не було ( а.п.13-15)

Гр. ОСОБА_9 , якому ОСОБА_10 продав викрадену пральну машину, добровільно видав співробітникам поліції придбану ним у ОСОБА_11 пральну машину «Самсунг» ( а.п.21), яка була оглянута ( а.п.22), визнана речовим доказом (а.п.27) і повернута потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання ( а.п.28).

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 42 від 04.02.2022 року (а.п.45-49) ринкова вартість пральної машини «Samsung», модель WF8590NMW9, 2018 року випуску, без пошкоджень, у робочому стані, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , на момент вчинення злочину, а саме на 16.0.2022 року складає 3100 гривень.

Потерпілий ОСОБА_8 звернувся 01.02.2022р. до поліції з заявою про те, що 11.01.2022 р. приблизно о 16 год 45 хвил поблизу буд. АДРЕСА_3 , невідомий йому чоловік, віком 30-35 років, відкрито, без застосування фізичного насилля, викрав його гаманець з правої руки, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 2 тис. гривень і банківські картки. Чоловік втік в сторону «8 кварталу» ( а.п.60). Під час досудового розслідування було переглянуто запис диску з відеозаписом камер внутрішнього спостереження, розташованих в приміщенні магазину «Гастроном», за адресою вул. Електрометалургів, б.54 Г, відповідно до якого 11.01.2022 р. в період часу з 16.50 до 17.00 год (з урахуванням можливої похибки часу серверу накопичувача) в приміщенні магазину перебував ОСОБА_3 , який намагався розрахуватися за придбаний товар банківською карткою на ім`я ОСОБА_12 ( а.п.75,76) але карта була заблокована, що доводить довідка Приватбанку ( а.п.79) .

Крім того, обставини вчинення злочинів повідомив, в присутності захисника і понятих сам ОСОБА_3 під час слідчого експерименту який мав місце 29.05.2022р ( а.п.109-113). ОСОБА_10 зазначив, що пральну машинку він виніс із квартири потерпілого ОСОБА_13 , коли той спав після вживання алкоголю, а допоміг йому винести викрадене з квартири водій таксі, який не знав про те, кому належить пральна машинка і що він незаконно її продає. Дійсно в районі Кристалу він вихопив гаманець у незнайомого хлопця, який тримав його в руці. Грошові кошти, які були в гаманці витратив на власні потреби.

З огляду на викладене, вважаю, що вина обвинуваченого у скоєні інкримінованих злочинів встановлена і доведена. Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за фактом викрадення майна ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, та за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_8 його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким корисливим злочином, вчиненим повторно. Злочин вчинено без застосування будь-якого насилля і його вчинення не потягло за собою настання більш тяжких наслідків, ніж спричинення майнової шкоди потерпілім, яка відшкодована лише потерпілому ОСОБА_6 шляхом повернення викраденого майна. Суд бере до уваги відомості про репутацію обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимою особою за вчинення аналогічних корисливих злочинів. Він не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. За місцем постійного проживання і реєстрації характеризується посередньо. Обвинувачений давав правдиві покази, як під час досудового розслідування так і в суді. Є очевидним, що він щиро розкаюється і прагне до виправлення.

Враховуючи викладене, позицію потерпілих, які не виявили бажання брати участь у судовому розгляді кримінального провадження, а під час призначення покарання покладалась на розсуд суду, вважаю, що достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів буде покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, з застосовуванням положень ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки інкриміновані злочини вчинено ним до поставлення попереднього вироку. Обставиною, яка обтяжує покарання є рецидив злочину. Обставиною, що пом`якшують покарання щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виявилося у наданні викривальних показів, повідомленні обставин вчинення злочину під час слідчого експерименту, зазначення особи, якій було продано викрадену ним пральну машину та повідомлення про вчинення грабіжу гр. ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які складають 180 гривень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку та кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки;

за ч.2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 14 травня 2025 року, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років 1 місяць.

Строк покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати в строк відбування покарання строк застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 30.03.2022 р. до 30.05.2022 р., з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавленню волі.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк покарання, відбутого за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.05.2025 р.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 180,00 (сто вісімдесят) гривень.

Речові докази: пральну машинку «Samsung», модель WF8590NMW9, яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити в його користуванні.

DVD-R диск з камер відеоспостереження магазину «Гастроном», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати у кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Негайно після проголошення вироку, його копію вручити прокурору і направити для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1