Справа: № 363/2287/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-кп/824/4717/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 190 КК України
У Х В А Л А

24 червня 2025 року суддя-доповідач - суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , отримавши апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 09 травня 2025 року стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 120 191 101 500 002 59 від 27 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 09.05.2025 ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань призначених за даним вироком та вироками Рівненського міського суду Рівненської області від 03.07.2024, Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 та Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024, який відповідно до вироку Волинського апеляційного суду від 27.02.2025 скасовано в частині призначеного покарання, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді 3 роки 2 місяці позбавлення волі.

Ухвалено строк відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши повністю у строк відбування покарання часткове відбуте покарання за попередніми вироками.

У провадженні вирішена доля речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Між тим, як указано в п. 2 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначається прізвище, ім?я та по батькові особи, яка подає апеляційну скаргу, що має бути підписана вказаною особою, як зазначено в ч. 5 цієї норми закону, проте апеляційна скарга подана і підписана від імені - ОСОБА_3 , що є неправильним.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Вишгородського районного суду Київської області від 09.05.2025 стосовно ОСОБА_4 може бути оскаржений і заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України та приписів ч. 4 ст. 36 КПК України, має право на подачу апеляційної скарги.

Передбачені ст. 395 КПК України порядок та строк подачі апеляційної скарги прокурором дотримані.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України визначено, що в апеляційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування з зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, а також шляхи вирішення апеляційного провадження на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

Дані вимоги прокурором не дотримані.

Так, як видно з апеляційної скарги прокурора, він просить:

- вирок Вишгородського районного суду Київської області від 09.05.2025 стосовно ОСОБА_4 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість;

- ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_4 призначити покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 зі змінами внесеними вироком Волинського апеляційного суду від 27.02.2025, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- виключити з резолютивної частини вироку посилання на складання покарань призначених вироками Рівненського міського суду Рівненської області від 03.07.2024 та Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024, із покаранням призначеним цим вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України;

- в решті вирок залишити без змін.

Отже, апеляційні вимоги прокурора зводяться до неправильного застосування ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки, на переконання прокурора, покарання призначені вироками Рівненського міського суду Рівненської області від 03.07.2024 та Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 враховані вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 зі змінами внесеними вироком Волинського апеляційного суду від 27.02.2025, та м`якості призначеного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Дійсно, в матеріалах провадження наявні вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024, яким застосовані положення ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 (а.п. 40-41 т. 2), та вирок Волинського апеляційного суду від 27.02.2025, яким за переглядом вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 норма ч. 4 ст. 70 КК України застосована до Рівненського міського суду Рівненської області від 03.07.2024 та Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 (а.п. 42-45 т. 2).

Між тим, у досліджуваному кримінальному провадженні № 120 191 101 500 002 59 від 27.03.2019 вироком Вишгородського районного суду Київської області від 09.05.2025 ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 190 КК України за події, що мали місце 09.03.2019.

Згідно довідок УІАП ГУ НП України у Київській області/УІТ ГУ МВС України в Київській області (а.п. 240 т. 1, а.п. 48 т. 2), після застосування до ОСОБА_4 акта амністії 23.02.2018 (а.п. 78-82 т. 2), щодо неї зареєстровані чисельні провадження, частина з яких надійшла до судів з обвинувальними актами, проте даних щодо ухвалення вироків відсутні, і у частині вказані результати розгляду кримінальних проваджень з ухваленням обвинувального вироку, які в матеріалах провадження відсутні.

Не додані всі вироки і до апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 , що позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити, який же строк відбування покарання за оскаржуваним вироком Вишгородського районного суду Київської області від 09.05.2025 зарахований ОСОБА_4 у строк відбування покарання.

Цей строк не вказаний ні у вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024, ні у вироку Волинського апеляційного суду від 27.02.2025, а, щонайменше, вироки Рівненського міського суду Рівненської області від 03.07.2024 та Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 - відсутні.

Наявні суперечності у різних рішеннях щодо застосування до ОСОБА_4 положень ч. 4 ст. 70 КК України та ст. 71 КК України, що має суттєве значення для визначення строку, який повинен бути зарахований у строк відбування обвинуваченою покарання.

Так, у вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 вказано, що до ОСОБА_4 вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03.07.2024 застосовані положення ст. 71 КК України (а.п. 40 зв. т. 2), у вироку Волинського апеляційного суду від 27.02.2025 - ч. 4 ст. 70 КК України (а.п. 42 т. 2), а у вироку Вишгородського районного суду Київської області - ст. 71 КК України (а.п. 98 т. 2).

Крім того, в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання щодо м`якості призначеного ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 70 КК України з посиланням на те, що вона раніше 16 разів притягалася до кримінальної відповідальності.

Однак, і це твердження прокурора неможливо перевірити за відсутності більшості вироків після застосування до ОСОБА_4 акта амністії 23.02.2018.

За підсумками слід визнати, що апеляційна скарга заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 містить такі недоліки, які перешкоджають відкриттю провадження, адже суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги за приписами ч. 1 ст. 404 КПК України за наданими йому цим Кодексом повноваженнями, як випливає з норми ч. 3 ст. 26 КПК України, які виключають за власним розсудом вирішувати питання, що не знайшли свого відтворення/неправильно відтворені в апеляційній скарзі чи самостійно обирати процесуальні шляхи вирішення апеляційних вимог прокурора, а тому апеляційну скаргу прокурора на вирок Вишгородськогорайонного суду Київської області від 09.05.2025 стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 120 191 101 500 002 59 від 27.03.2019 необхідно залишити без руху та надати прокурору достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 на вирок Вишгородського районного суду Київської області від 09 травня 2025 року стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 120 191 101 500 002 59 від 27 березня 2019 року - залишити без руху.

Встановити прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном в 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали направити заступнику прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2