Справа № 168/515/25
Провадження № 1-кп/168/70/25
У Х В А Л А

10 липня 2025 року Старовижівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення застави, внесеної в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.01.2025 року за № 00 000 13 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадження Старовижівського районного суду Волинської області 03.06.2025 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

12.06.2025 року адвокат ОСОБА_4 - представник заявника ОСОБА_6 , подала заяву про повернення застави.

У клопотанні зазначає наступне.

Ухвалою Ратнівського районного суду від 02.04.2025 р. до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави 151 400 грн. та покладенням обов`язків в разі її внесення. Заставу внесла мати обвинуваченого ОСОБА_6 . Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 02.06.2025 відмовленні в продовженні строку дії обов`язків щодо ОСОБА_5 , тому захисник вважає, що такий запобіжний захід як застава припинив діяти. Питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось. Тому на теперішній час в держави відсутні підстави утримувати грошові кошти ОСОБА_6 , окрім того, обвинувачений в даний час мобілізований і перебуває на військовій службі, тому жодним чином не може виконувати будь-які процесуальні обов`язки, тому застава втратила свою запобіжну функцію.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримала клопотання з підстав, наведених у ньому.

Прокурор щодо повернення застави заперечив. Позицію обґрунтовує тим, що згідно з ухвалою слідчого судді дійсно відмовлено у продовженні строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого. Таким чином припинено лише строк дії обов`язків, покладених у зв`язку з внесенням застави, однак не припинено дію самого запобіжного заходу у виді застави, яка згідно з нормами КПК України є безстроковою. Клопотання про скасування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 не розглядалось. Тому підстав для повернення застави немає.

Заслухавши учасників справи, суд дійшов такого висновку.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею Ратнівського районного суду Волинської області 02.04.2025 року було застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави в сумі 151400 гривень.

На виконання ухвали слідчого судді було внесено заставу за підозрюваного ОСОБА_6 в розмірі 151400 гривень.

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України строку дії застави як запобіжного заходу не передбачено.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

При цьому, після внесення грошових коштів у якості застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, а тому за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, судовий розгляд даного кримінального провадження не почато, суд вважає, що підстав для повернення застави немає, а тому приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

З огляду на викладене вище, доводи захисника про припинення строку дії запобіжного заходу у виді застави не обґрунтовані, застосування аналогії закону, як зазначає захисник, суд не вбачає за можливе.

Відповідно до ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 314, 372 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого та представника заставодавця ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_4 про повернення застави в розмірі 151 400 гривень, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий ОСОБА_1