КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

21.07.25 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ «SkoFIN s.r.o.», представник заявника ОСОБА_3 про відвід судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за клопотанням ТОВ «SkoFIN s.r.o.», представник заявника ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля, поданого в межах кримінального провадження № 0000120 від 24.03.2025 р., -

в с т а н о в и в:

У провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження 1-кс/2133/462/25, справа 133/979/25 за клопотанням ТОВ «SkoFIN s.r.o.», представник заявника ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля, поданого в межах кримінального провадження № 0000120 від 24.03.2025 р.

18.07.2025 р. в судовому засіданні під час розгляду даного провадження представником заявника ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 21.07.2025 р. дана заява надійшла у письмовому вигляді і долучена до матеріалів заявленого усного відводу.

Заява обґрунтована наступним. Після початку розгляду клопотання заявником було виявлено неупередженість судді, відсутність суб`єктивної та об`єктивної безсторонності по даному провадженню. Так, на думку заявника, під час розгляду клопотання суддя вдався до критичного аналізу проведеного органом досудового розслідування слідства. Вказував на недоліки проведеного розслідування, його не змістовність, висловлював саркастичні зауваження стосовно проведеного розслідування на адресу слідчого та прокурора. Намагався надавати вказівки по належному на його думку розслідуванню, та проведенню додаткових слідчих дій, забувши вочевидь, що слідчий, прокурор є процесуального незалежними і самостійно визначають хід і спрямованість розслідування кримінального провадження, обсяг необхідних слідчих дій, а контроль і суть розслідування не є функцією суду, а відноситься до компетенції органів досудового розслідування та прокуратури. Вочевидь, що будучи у недалекому минулому прокурором, слідчий суддя не позбувся колишніх підходів і гравітація обвинувачення домінує у його свідомості на теперішній час. Зокрема, після з`ясування позиції прокурора та слідчого відносно поданого клопотання слідчий суддя, звернувся із запитанням до останніх чому, визнаючи подане клопотання, прокурор самостійно не звернувся із клопотання про скасування арешту, зневажаючи при цьому, що розглядається клопотання заінтересованої сторони, власника, а не іншого учасника кримінального провадження, і що розгляд повинен здійснюватись в межах поданого клопотання, а на суд, у питаннях розгляду клопотань про скасування арешту покладено фактично роль статистичну і вона є фактично залежною від позиції органу досудового розслідування, оскільки саме він визначає доцільність того чи іншого заходу кримінального впливу, а контрольна функція слідчого судді полягає у необхідності контролю дотримання прав (зокрема права власності) при їх обмеженні, а не навпаки. Висновок про упередженість викликав і попередній висновок суду про сумнів у належності спірного автомобіля «SkoFIN s.r.o.» позаяк права компанії на автомобіль є очевидними і підтверджуються оригіналом технічного паспорту, а також матеріалами кримінального провадження. Суддя в той же час жадав якогось додаткового підтвердження. Зазначає, що заявником підготовлена заява до Вищої Ради Правосуддя відносно судді ОСОБА_4 , про що останньому повідомлено, що також вказує на суб`єктивно негативне ставлення судді до заявника і свідчить про втрату ним неупередженості і незалежності. Просить відвести суддю Козятинського суду ОСОБА_4 від розгляду вказаного клопотання.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви про відвід, у судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали заяви, судом фактично встановлено наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як визначено ст. 23 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Згідно з підпунктами 1, 2 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Приймаючи присягу, суддя бере на себе зобов`язання, зокрема, безсторонньо, неупереджено та незалежно здійснювати правосуддя. Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 67 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, такі природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з усталеною практикою Суду застосування одного із цих критеріїв (підходів) або обох залежить від конкретних обставин, пов`язаних зі спірною поведінкою судді. Європейський суд з прав людини у рішенні від 3 травня 2007 року у справі «Бочан проти України» вказав, що Суд далі нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто жоден із членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію тобто чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. У рішенні у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженим рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, роз`яснено, що відчуття упередженості це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його упередженості» є оціночним тлумаченням, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Для того, щоб вирішити, чи є у конкретній справі правомірні підстави сумніватись у неупередженості судді, необхідно взяти до уваги й думку скаржника, яка при цьому не повинна мати вирішального значення.

Надаючи оцінку поданій заяві про відвід, після дослідження матеріалів справи в межах, необхідних для розгляду вказаного клопотання, суд зазначає наступне. Дійсно, 18.07.2025 р. слідчим суддею ОСОБА_4 розглядалось кримінальне провадження за клопотанням ТОВ «SkoFIN s.r.o.», представник заявника ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля, подане в межах кримінального провадження № 0000120 від 24.03.2025 р.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею дійсно з`ясовувалось питання стану проведення досудового розслідування, власника майна, яке є предметом розгляду клопотання про скасування арешту майна. Проте, такі дії не свідчать про упередженість судді ОСОБА_4 до заявника або його представника, тим більш з`ясування правових підстав звернення з заявою про скасування арешту майна, дослідження стану досудового розслідування по провадженню (у тому числі з метою з`ясувати, які слідчі дії проведені, чи є доцільність продовження застосування арешту транспортного засобу, тощо) входять до предмету розгляду даного провадження. Некоректних, образливих висловлювань по відношенню до заявника або його представника під час дослідження технічного запису судового засідання судом не встановлено.

Намір звернення заявника до Вищої Ради Правосуддя зі скаргою на дії слідчого судді ОСОБА_4 по даному провадженню свідчать про суб`єктивну думку заявника про можливі порушення суддею ОСОБА_4 під час розгляду провадження, але самі по собі не можуть свідчити про упереджене ставлення слідчого судді ОСОБА_4 до заявника у зв`язку з таким зверненням.

Інші доводи заяви про відвід також не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної заяви. Оцінка рішень слідчого судді не входить до компетенції судді під час розгляду заяви про відвід.

Отже, правомірні підстави сумніватись у неупередженості судді ОСОБА_4 під час розгляду кримінального провадження за клопотанням ТОВ «SkoFIN s.r.o.», представник заявника ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля, поданого в межах кримінального провадження № 0000120 від 24.03.2025 р. відсутні.

Судом не встановлені підстави для відводу судді ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні, заява про відвід, подана представником заявника ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_3 про відвід судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню за клопотанням ТОВ «SkoFIN s.r.o.», представник заявника ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля, поданого в межах кримінального провадження № 0000120 від 24.03.2025 р- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1