Справа № 132/1506/25
Провадження №1-кп/132/380/25
Вирок

Іменем України

08 серпня 2025 року місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Хмільницького району Вінницької області, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000061 від 22 лютого 2025 року, за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця Вінницької області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на момент затримання непрацевлаштованого, не судимого в силу статті 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері незаконного обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин, достовірно знаючи про відсутність передбаченого законом дозволу, в порушення додатку № 1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року; Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 04.08.2000 року; Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року; пункту 21 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, у невстановленої під час досудового розслідування особи, місці та часу, однак не пізніше 11.03.2025 року, придбав 746 патронів, які являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, з метою подальшого їх збуту, які зберігав у невстановленому під час досудового розслідування місці. 11.03.2025 року у ранковий час, ОСОБА_7 домовився із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників органу Національної поліції, про продаж йому 746 патронів, які являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї за грошові кошти в сумі 5000грн.00коп., повідомивши останньому про те, що він повинен прийти до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 продасть йому вищевказані патрони, а ОСОБА_8 здійснить з ним розрахунок грошовими коштами в сумі 5000грн.00коп. На виконання цих домовленостей, 11.03.2025 року близько 10год.50хв. ОСОБА_8 прийшов до вищезазначеного магазину, де очікував на ОСОБА_7 . У цей же день та час, до магазину приїхав ОСОБА_7 , який маючи умисел спрямований на незаконний збут бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, передав ОСОБА_8 сумку синього кольору, в якій знаходились 746 патронів, які являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї, які він попередньо заготовив, а ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5000грн.00коп. Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-25/5522-БЛ від 13.03.2025 року, надані на експертизу предмети, а саме 423 патрони, які були вилучені під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 11.03.2025 року, являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»). Відповідно до того ж висновку експерта № СЕ-19/102-25/5522-БЛ від 13.03.2025 року, надані на експертизу предмети, а саме 323 патрони, які були вилучені під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 11.03.2025 року, являються бойовими припасам до стрілецької нарізної вогнепальної зброї та є: 2 патрони проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»); 321 патрон проміжними патронами калібру 7,62 х 39мм., зразку 1943 року, призначеними для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС).

Він же, діючи повторно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері незаконного обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин, достовірно знаючи про відсутність передбаченого законом дозволу, в порушення додатку № 1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року; Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 04.08.2000 року; Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року; пункту 21 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, у невстановленої під час досудового розслідування особи, місці та часу, однак не пізніше 19 березня 2025 року, придбав корпус ручної осколкової гранати типу Ф-1; корпус ручної гранати типу РГД-5; корпус ручної гранати типу М-67; запал до ручної гранати типу М213; два запали до гранат типу ЦЗРГМ, з метою подальшого їх збуту, які зберігав у невстановленому під час досудового розслідування місці. 19.03.2025 року у ранковий час, ОСОБА_7 домовився із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників органу Національної поліції, про продаж йому корпусу ручної осколкової гранати типу Ф-1; корпусу ручної гранати типу РГД-5; корпусу ручної гранати типу М-67; запалу до ручної гранати типу М213; двох запалів до гранат типу ЦЗРГМ, за грошові кошти в сумі 6000грн.00коп., повідомивши останньому про те, що він повинен прийти до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, місто Калинівка, вулиця Михайла Грушевського, будинок № 71, де ОСОБА_7 продасть йому вищевказані речі, а ОСОБА_8 здійснить з ним розрахунок грошовими коштами в сумі 6000грн.00коп. На виконання цих домовленостей, 19.03.2025 року близько 14год.30хв. ОСОБА_8 прийшов до вищезазначеного магазину, де очікував на ОСОБА_7 . У цей же день та час, до магазину приїхав ОСОБА_7 , який маючи умисел спрямований на незаконний збут бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, передав ОСОБА_8 пакет, в якому знаходились: корпус ручної осколкової гранати типу Ф-1; корпус ручної гранати типу РГД-5; корпус ручної гранати типу М-67; запал до ручної гранати типу М213; два запали до гранат типу ЦЗРГМ, які він попередньо заготовив, а ОСОБА_8 передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 6000грн.00коп. Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-25/6601-ВТХ від 08.04.2025 року, надані на експертизу предмети, а саме металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначеннями «386 280-81 Т» є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «Д-7-89 1 Т» є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «583 Е», «УЗРГМ 386-П-32-67» є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «1-76 УЗРГМ 349-2», «386-25-76» є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет еліпсоїдної форми із ребристими поверхнями в конструктивному поєднанні із металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркуванням на зовнішній частині «583.Е» та з маркуванням на внутрішній частині «УЗРГМ 386-П-32-67» відноситься до бойового припасу, оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет еліпсоїдної форми із гладкими поверхнями в конструктивному поєднанні із металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркуванням на зовнішній частині «1-76 УЗРГМ 349-2» та з маркуванням на внутрішній частині «УЗРГМ 386-25-76» відноситься до бойового припасу, наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-25/6602-ВТХ від 02.04.2025 року, надані на експертизу предмети, а саме: металевий предмет сферичної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67 COMP B DAZ21C022-014» «TNS18H026-023 3199» є корпусом наступальної осколкової ручної гранати М67 (США) промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет складної форми із маркувальними позначеннями «FUZE M213 NAM2OM 039-004» є підривачем типу М213 (США) промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет сферичної форми в конструктивному поєднанні із металевим предметом циліндричної форми відноситься до бойового припасу, наступальної осколкової ручної гранати М67.

Він же, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року № 62/95-ВР, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 року № 770, та наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000 року № 188, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та відповідальність за їх незаконний обіг, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети їх збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановленої під час досудового розслідування особи, місці та часу, однак не пізніше 19.03.2025 року, незаконно придбав речовину рослинного походження та речовину коричневого кольору, які зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою, 19.03.2025 року в період часу з 17год.35хв. по 18год.56хв. уповноваженими працівниками відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області, був проведений обшук, під час якого в кімнаті, яка перебуває в користуванні ОСОБА_7 , були виявлені та вилучені паперовий згорток та дерев`яну банку із речовиною рослинного походження. Згідно висновку експерта № Се-19/102-25/6304-НЗПРАП від 26.03.2025 року, надана на експертизу речовина рослинного походження є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого становить 7,45г. (у перерахунку на висушену речовини). Також, в кімнаті ОСОБА_7 було виявлено та вилучено металеве сито із залишками речовини рослинного походження. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-25/6303-НЗПРАП, речовина рослинного походження, яка знаходиться на поверхні металевого сита, є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого становить 0,108г. (у перерахунку на висушену речовину). Крім цього, під час обшуку в кімнаті ОСОБА_7 було виявлено та вилучено два фрагменти коробок із речовиною рослинного походження. За висновком експерта № СЕ-19/102-25/6302-НЗПРАП від 24.03.2025 року, надана на експертизу речовина рослинного походження є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого становить 28,26г. (у перерахунку на висушену речовину). Окрім того, в кімнаті ОСОБА_7 було виявлено та вилучено полімерну ємність та деформовану пляшку із нашаруванням речовини коричневого кольору. З висновку експерта № СЕ-19/102-25/6312-НЗПРАП від 27.03.2025 року слідує, що нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх поверхнях полімерної ємності та деформованої пляшки, містить екстракт канабісу, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого становить 0,431г. (у перерахунку на висушену речовину).

Обвинувачений ОСОБА_7 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, та підтвердив, що дійсно не пізніше 11.03.2025 року (більш точної дати не пам`ятає) придбав у незнайомої йому особи 746 патронів, з метою їх подальшого збуту, які зберігав за місцем свого проживання. 11.03.2025 року у ранковий час, домовився із покупцем щодо їх продажу за 5000,00грн. Прибувши в цей же день до узгодженого між ними місця зустрічі - магазину «Господарські товари», розташованого по вулиці М.Грушевського в місті Калинівка, де передав покупцеві сумку, в якій знаходились 746 патронів, за що отримав від останнього в рахунок розплати за товар суму у розмірі 5000,00грн. Окрім цього, не пізніше 19.03.2025 року (більш точної дати не пам`ятає) придбав у незнайомої йому особи три корпуси ручної гранати відповідного типу, та запали до них, з метою їх подальшого збуту, які зберігав за місцем свого проживання. 19.03.2025 року у ранковий час, домовився із покупцем щодо їх продажу за 6000,00грн. Прибувши в цей же день до узгодженого між ними місця зустрічі - магазину «Господарські товари», розташованого по вулиці М.Грушевського в місті Калинівка, де передав покупцеві пакет, в якому знаходились три корпуси ручної гранати відповідного типу, та запали до них, за що отримав від останнього в рахунок розплати за товар суму у розмірі 6000,00грн. Також, не пізніше 19.03.2025 року (більш точної дати не пам`ятає) придбав у незнайомої йому особи речовину рослинного походження та речовину коричневого кольору, які зберігав за місцем свого проживання, допоки, їх не було виявлено та вилучено працівниками поліції під час проведення обшуку.

Не дивлячись на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, його вина у їх скоєнні, повністю доведена безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами:

рапортом старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 від 24.02.2025 року, згідно якого отримано інформацію, що ОСОБА_7 має намір продати бойові патрони та гранати, з метою чого підшуковує покупців;

ухвалою слідчого судді Вінницького апеляційного суду ОСОБА_10 від 25.02.2025 року, згідно якої надано дозвіл на проведення заступником начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_7 шляхом аудіо-, відеоконтролю вказаної особи; зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

рапортом старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 від 26.02.2025 року, згідно якого для проведення негласної слідчо-розшукової дії, а саме контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки було підібрано особу покупця, який надав добровільну згоду на її проведення;

постановою прокурора у кримінальному провадженні керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 від 04.03.2025 року, згідно якої визначено провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 , з метою отримання доказів скоєння злочину незаконного збуту боєприпасів, а саме патронів до системи Калашникова з використанням аудіо-, відеоконтролю особи, у строк 2 місяці, тобто до 04.05.2025 року, проведення якої доручити оперативним працівникам сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Для цього, використати грошові кошти в сумі 5000,00грн., банкнотами НБУ, та залучити до її проведення особу, анкетні дані якої змінено: ОСОБА_8 ;

дорученням прокурора у кримінальному провадженні керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 від 04.03.2025 року, згідно якого доручено провести працівникам сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 боєприпасів, а саме патронів до системи Калашникова із застосуванням заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів в сумі 5000,00грн.;

протоколом огляду та помітки грошових купюр, складеним 11.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого був здійснений огляд грошових купюр в сумі 5000грн., призначених для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки бойових патронів у ОСОБА_7 , з метою його викриття у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу вогнепальної зброї та боєприпасів, а саме оглянуті купюри (купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ГП 6546607; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ЕГ 7506677; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АЖ 2853189; купюра номіналом 500грн. із серійним номером ВС 8427226; купюра номіналом 500грн. із серійним номером ЕЖ 6942303; купюра номіналом 500грн. із серійним номером ВС 0532295; купюра номіналом 500грн. із серійним номером АД 1247470), які ксерокопійовано та скріплено підписами понятих;

протоколом огляду покупця, складеним 11.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого був проведений огляд ОСОБА_8 , якому доручено проведення оперативної закупки бойових патронів у ОСОБА_7 , та якому для цієї мети були видані грошові кошти у сумі 5000,00грн. (купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ГП 6546607; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ЕГ 7506677; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АЖ 2853189; купюра номіналом 500грн. із серійним номером ВС 8427226; купюра номіналом 500грн. із серійним номером ЕЖ 6942303; купюра номіналом 500грн. із серійним номером ВС 0532295; купюра номіналом 500грн. із серійним номером АД 1247470), які він помістив у ліву кишеню своїх спортивних штанів;

протоколом огляду транспортного засобу, складеним 11.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого був проведений огляд службового автомобіля марки (моделі) «Рено-Дастер», державний номерний знак оперативного перекриття, який залучено для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки бойових патронів у ОСОБА_7 , в салоні та багажнику якого заборонених предметів (речей) не виявлено;

протоколом огляду речей, складеним 11.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого ОСОБА_8 видав синю сумку, у якій знаходились предмети ззовні схожі на патрони калібру 5,45мм. та 7,62мм., а саме патрони у кількості: 423 патрона калібру 5,45мм.; 323 патрона калібру 7,62мм.;

протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, складеним 11.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого особа під вигаданими даними ОСОБА_8 , надав згоду на проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки вогнепальної зброї та боєприпасів у ОСОБА_7 . Перед проведенням заходів було проведено огляд грошових купюр, призначених для оперативної закупки в сумі 5000грн., зафіксовано їх серійні номери, які скопійовано та скріплено підписами понятих. Після цього, проведено огляд ОСОБА_8 , якому були видані вищезазначені грошові кошти у сумі 5000грн., призначені для оперативної закупки, який їх помістив у ліву кишеню своїх спортивних штанів. Після цього, проведено огляд службового автомобіля марки (моделі) «Рено-Дастер», державний номерний знак оперативного перекриття, який залучено для проведення оперативної закупки бойових патронів у ОСОБА_7 , в салоні та багажнику якого заборонених предметів (речей) не виявлено, на якому ОСОБА_8 та поняті о 10год.36хв. 11.03.2025 року виїхали до автобусної зупинки, розташованої поблизу магазину «Господарські товари». Приїхавши на місце, о 10год.48хв. 11.03.2025 року «покупець» вийшов з автомобіля та очікував на «продавця» у заздалегідь обумовленому ними місці, а інші учасники слідчої дії залишились в салоні автомобіля, неподалік місця, де повинна була відбутися зустріч. О 10год.51хв. 11.03.2025 року «продавець» підійшов до «покупця» та вони разом пішли на задню сторону магазину «Господарські товари», де «покупець» передав грошові кошти «продавцю», а останній передав тому синю сумку із вмістом предметів циліндричної форми, ззовні схожих на бойові патрони, після чого «продавець» пішов у невідомому напрямку, а «покупець» повернувся до службового автомобіля, на якому з іншими учасниками слідчої дії повернувся до відділення поліції. «Покупець» передав оперуповноваженому ОСОБА_13 сумку із вмістом предметів ззовні схожих на бойові патрони (323, 423 відповідних калібрів), та пояснив, що їх купив, за кошти, які йому було вручено, в сумі 5000грн., у ОСОБА_7 ;

протоколом негласної слідчої (розшукової) дії, а саме аудіо, відеоконтроль особи, складеним 12.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого було досліджено інформацію, отриману в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо, відеоконтроль у ОСОБА_7 , відповідно до якої: о 10год.48хв. 11.03.2025 року ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та очікував на ОСОБА_7 у заздалегідь обумовленому ними місці; о 10год.51хв. 11.03.2025 року ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та вони разом пішли на задню сторону магазину «Господарські товари», де ОСОБА_8 передав грошові кошти ОСОБА_7 , а останній передав тому синю сумку, з якою ОСОБА_8 повернувся до службового автомобіля, яку видав працівнику поліції, в якій були виявлені 746 патронів, які той купив у ОСОБА_7 ;

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, складеною 12.03.2025 року заступником начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якої патрони у кількості 746шт., а саме 423 патрона калібру 5,45мм., та 323 патрона калібру 7,62мм. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, які визначено зберігати в кімнаті речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

висновком експерта № СЕ-19/102-25/5521-БЛ, складеним старшим судовим експертом сектору досліджень зброї відділу криміналістичних досліджень Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_14 , згідно якого 423 патрони, які були вилучені під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 11.03.2025 року, являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»). Дані патрони придатні для стрільби та мають достатню вражаючу здатність;

висновком експерта № СЕ-19/102-25/5522-БЛ, складеним 13.03.2025 року головним судовим експертом сектору досліджень зброї відділу криміналістичних видів досліджень Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_15 , згідно якого 323 патрони, які були вилучені під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 11.03.2025 року, являються бойовими припасам до стрілецької нарізної вогнепальної зброї та є: 2 патрони проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»); 321 патрон проміжними патронами калібру 7,62 х 39мм., зразку 1943 року, призначеними для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС). Дані патрони придатні для стрільби та мають достатню вражаючу здатність;

ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 18.03.2025 року у справі № 132/857/25, згідно якої надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення вогнепальної зброї чи боєприпасів;

постановою прокурора у кримінальному провадженні керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 від 18.03.2025 року, згідно якої визначено провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 , з метою отримання доказів скоєння злочину незаконного збуту боєприпасів, а саме бойових гранат з використанням аудіо-, відеоконтролю особи, у строк 2 місяці, тобто до 18.05.2025 року, проведення якої доручити працівникам відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Для цього, використати грошові кошти в сумі 6000,00грн., банкнотами НБУ, та залучити до її проведення особу, анкетні дані якої змінено: ОСОБА_8 ;

дорученням прокурора у кримінальному провадженні керівника Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 від 18.03.2025 року, згідно якого доручено провести працівникам відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 боєприпасів, а саме бойових гранат із застосуванням заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів в сумі 6000,00грн.;

протоколом огляду та помітки грошових купюр, складеним 19.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого був здійснений огляд грошових купюр в сумі 6000грн., призначених для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки бойових гранат у ОСОБА_7 , з метою його викриття у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу вогнепальної зброї та боєприпасів, а саме оглянуті купюри (купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АР 0482569; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ГС 7056571; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ЄТ 4426362; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АК 6016903; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АТ 1852950; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕЗ 2028189; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ГД 2904207; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄВ 2196690; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄИ 0224677; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕБ 0793594), які ксерокопійовано та скріплено підписами понятих;

протоколом огляду покупця, складеним 19.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого був проведений огляд ОСОБА_8 , якому доручено проведення оперативної закупки бойових гранат у ОСОБА_7 , та якому для цієї мети були видані грошові кошти у сумі 6000,00грн. (купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АР 0482569; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ГС 7056571; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ЄТ 4426362; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АК 6016903; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АТ 1852950; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕЗ 2028189; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ГД 2904207; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄВ 2196690; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄИ 0224677; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕБ 0793594), які він помістив у ліву кишеню своїх спортивних штанів;

протоколом огляду транспортного засобу, складеним 19.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого був проведений огляд службового автомобіля марки (моделі) «Рено-Дастер», державний номерний знак оперативного перекриття, який залучено для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки бойових гранат у ОСОБА_7 , в салоні та багажнику якого заборонених предметів (речей) не виявлено;

протоколом огляду речей, складеним 19.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого ОСОБА_8 видав пакет, у якому знаходились предмети ззовні схожі на бойові гранати у кількості 3шт., та 3 запали;

протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, складеним 19.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого особа під вигаданими даними ОСОБА_8 , надав згоду на проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки вогнепальної зброї та боєприпасів у ОСОБА_7 . Перед проведенням заходів було проведено огляд грошових купюр, призначених для оперативної закупки в сумі 6000грн., зафіксовано їх серійні номери, які скопійовано та скріплено підписами понятих. Після цього, проведено огляд ОСОБА_8 , якому були видані вищезазначені грошові кошти у сумі 6000грн., призначені для оперативної закупки, який їх помістив у ліву кишеню своїх спортивних штанів. Після цього, проведено огляд службового автомобіля марки (моделі) «Рено-Дастер», державний номерний знак оперативного перекриття, який залучено для проведення оперативної закупки бойових патронів у ОСОБА_7 , в салоні та багажнику якого заборонених предметів (речей) не виявлено, на якому ОСОБА_8 та поняті о 14год.30хв. 19.03.2025 року виїхали до місця, де мала відбутися зустріч між «покупцем» та «продавцем», поблизу магазину «Господарські товари». Приїхавши на місце, о 14год.38хв. 19.03.2025 року «покупець» вийшов з автомобіля та очікував на «продавця» у заздалегідь обумовленому ними місці, а інші учасники слідчої дії залишились в салоні автомобіля, неподалік місця, де повинна була відбутися зустріч. О 14год.47хв. 19.03.2025 року «продавець» підійшов до «покупця» та вони разом пішли на задню сторону магазину «Господарські товари», де «покупець» передав грошові кошти «продавцю», а останній передав тому пакет із вмістом предметів ззовні схожих на бойові гранати та запали, після чого «продавець» пішов у невідомому напрямку. Учасники слідчої дії під`їхали до «покупця», який поклав пакет із придбаними ним предметами (речами) на землю. Після приїзду працівників вибухо-технічної служби, та проведеного ними огляду, пакет був оглянутий працівником поліції, у якому були виявлені 3 предмети ззовні схожі на корпуси гранат та 3 запали до них. «Покупець» пояснив, що останні купив, за кошти, які йому було вручено, в сумі 6000грн., у ОСОБА_7 ;

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, винесеною 19.03.2025 року заступником начальника свідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якої предмети ззовні схожі на корпуси гранат та запалів до них, які були виявлені та вилучені в ході проведення 19.03.2025 року контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 , визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, які визначено зберігати в кімнаті речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

протоколом обшуку, складеним 19.03.2025 року заступником начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якого за місцем проживання ОСОБА_7 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 18.03.2025 року у справі № 132/857/25, був проведений обшук, в ході якого були виявлені та вилучені аркуш паперу із речовиною зеленого кольору, яка ззовні схожа на коноплю; дерев`яну банку із вмістом речовини зеленого кольору; металеве сито із залишками речовини зеленого кольору; саморобний пристрій для куріння, який являє собою полімерну банку білого кольору та полімерну пляшку об`ємом 1,5л.; два фрагмента коробок із речовиною зеленого кольору;

протоколом огляду, складеним 19.03.2025 року слідчим слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_17 , згідно якого був оглянутий транспортний засіб марки (моделі) «Toyota», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_18 , та яким користується ОСОБА_19 , в ході якого вилучено мобільний телефон марки (моделі) «HONOR»;

протоколом затримання особи, підозрюваної в чиненні кримінального правопорушення, складеним 19.03.2025 року заступником начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якого 19.03.2025 року о 14год.49хв. був затриманий ОСОБА_7 безпосередньо після вчинення злочину, у якого були виявлені та вилучені грошові кошти в сумі 6000грн., які він отримав від ОСОБА_8 за корпуси гранат та запалів до них;

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, винесеною 19.03.2025 року заступником начальника свідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якої: 1) особисті речі ОСОБА_7 (дві запальнички та ключі), які були виявлені та вилучені під час затримання ОСОБА_7 ; 2) мобільний телефон марки (моделі) «HONOR», який був виявлений та вилучений під час проведення огляду транспортного засобу марки (моделі) «Toyota», реєстраційний номер « НОМЕР_1 »; 3) речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходиться на аркуші паперу та в дерев`яній банці; металеве сито із залишками речовини рослинного походження; саморобний пристрій для куріння коноплі, виготовлений із полімерної банки білого кольору та полімерної пляшки, об`ємом 1,5л.; два фрагменти картонних коробок із вмістом речовини рослинного походження, які були виявлені та вилучені під час проведення 19.03.2025 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, які визначено зберігати в кімнаті речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, винесеною 19.03.2025 року заступником начальника свідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якої грошові кошти в сумі 6000грн., які ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 за корпуси гранат та запалів до них, в ході проведення 19.03.2025 року контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, які передано на зберігання до відділення № 220/01 АБ «Укргазбанк»;

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, винесеною 19.03.2025 року заступником начальника свідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якої тканинну сумку синього кольору та змиви із поверхонь предметів ззовні схожих на гранати, які були виявлені та вилучені в ході проведення 19.03.2025 року контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, які визначено зберігати в кімнаті речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

протоколом огляду речей, складеним 19.03.2025 року слідчим слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_17 , згідно якого був оглянутий мобільний телефон марки (моделі) «HONOR», який був виявлений та вилучений під час проведення огляду транспортного засобу марки (моделі) «Toyota», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_18 , та яким користується ОСОБА_19 , в ході чого встановлено його ідентифікуючі дані, зокрема ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ;

ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 20.03.2025 року у справі № 132/857/25 (номер провадження 1-кс/132/144/25), згідно якої визнано правомірними дії слідчого слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_17 під час проведення огляду транспортного засобу марки (моделі) «Toyota», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_18 , та яким користується ОСОБА_19 , в ході якого вилучено мобільний телефон марки (моделі) «HONOR», який має ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ;

протоколом негласної слідчої (розшукової) дії, а саме аудіо, відеоконтроль особи, складеним 21.03.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого було досліджено інформацію, отриману в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо, відеоконтроль у ОСОБА_7 , відповідно до якої: о 14год.38хв. 19.03.2025 року ОСОБА_8 вийшов з автомобіля та очікував на ОСОБА_7 у заздалегідь обумовленому ними місці; о 14год.47хв. 19.03.2025 року ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 та вони разом пішли на задню сторону магазину «Господарські товари», де ОСОБА_8 передав грошові кошти ОСОБА_7 , а останній передав тому пакет, після чого останній пішов у невідомому напрямку; о 14год.51хв. 19.03.2025 року учасники слідчої дії під`їхали до «покупця», який поклав пакет із придбаними ним предметами (речами) на землю. Після приїзду працівників вибухо-технічної служби, та проведеного ними огляду, пакет був оглянутий працівником поліції, у якому були виявлені 3 предмети ззовні схожі на корпуси гранат та 3 запали до них, які ОСОБА_8 купив у ОСОБА_7 ;

ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 21.03.2025 року у справі № 132/857/25 (номер провадження 1-кс/132/145/25), згідно якої на грошові кошти в сумі 6000грн.; мобільний телефон марки (моделі) «HONOR», який має ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходилась на аркуші паперу та в дерев`яній банці; саморобний пристрій для куріння коноплі; два фрагменти картонних коробок із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору, був накладений арешт;

висновком експерта № СЕ-19/102-25/6302-НЗПРАП, складеним 24.03.2025 року завідувачем сектору фізико-хімічних досліджень відділу дослідження матеріалів, речовин та виробів Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_20 , згідно якого надані на експертизу речовини рослинного походження, є канабісом. Канабіс відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Загальна маса канабісу, становить 28,26г. (у перерахунку на висушену речовину);

висновком експерта № СЕ-19/102-25/6303-НЗПРАП, складеним 25.03.2025 року завідувачем сектору фізико-хімічних досліджень відділу дослідження матеріалів, речовин та виробів Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_20 , згідно якого речовина рослинного походження, яка знаходиться на поверхні металевого сита, є канабісом. Канабіс відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу, становить 0,108г. (у перерахунку на висушену речовину);

висновком експерта № СЕ-19/102-25/6304-НЗПРАП, складеним 26.03.2025 року завідувачем сектору фізико-хімічних досліджень відділу дослідження матеріалів, речовин та виробів Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_20 , згідно якого надана на експертизу речовина рослинного походження, є канабісом. Канабіс відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу, становить 7,45г. (у перерахунку на висушену речовину);

висновком експерта № СЕ-19/102-25/6312-НЗПРАП, складеним 27.03.2025 року завідувачем сектору фізико-хімічних досліджень відділу дослідження матеріалів, речовин та виробів Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_20 , згідно якого нашарування речовини коричневого кольору на внутрішніх поверхнях полімерної ємності та деформованої полімерної пляшки, містить екстракт канабісу. Екстракт канабісу відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Загальна маса екстракту канабісу становить 0,431г. (в перерахунку на суху речовину);

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, винесеною 28.03.2025 року заступником начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якої полімерну ємність та деформовану полімерну пляшку; два фрагменти коробок із канабісом масою 28,26г. та канабісом масою 7,45г., які були виявлені та вилучені під час проведення 19.03.2025 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, які визначено зберігати в кімнаті речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

висновком експерта № СЕ-19/102-25/6602-ВТХ, складеним 02.04.2025 року старшим судовим експертом відділу вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_21 , згідно якого надані на експертизу предмети, а саме: металевий предмет сферичної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67 COMP B DAZ21C022-014» «TNS18H026-023 3199» є корпусом наступальної осколкової ручної гранати М67 (США) промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет складної форми із маркувальними позначеннями «FUZE M213 NAM2OM 039-004» є підривачем типу М213 (США) промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет сферичної форми в конструктивному поєднанні із металевим предметом циліндричної форми відноситься до бойового припасу, наступальної осколкової ручної гранати М67;

висновком експерта № СЕ-19/102-25/6601-ВТХ, складеним 08.04.2025 року старшим судовим експертом відділу вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_21 , згідно якого надані на експертизу предмети, а саме металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначеннями «386 280-81 Т» є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «Д-7-89 1 Т» є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «583 Е», «УЗРГМ 386-П-32-67» є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «1-76 УЗРГМ 349-2», «386-25-76» є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет еліпсоїдної форми із ребристими поверхнями в конструктивному поєднанні із металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркуванням на зовнішній частині «583.Е» та з маркуванням на внутрішній частині «УЗРГМ 386-П-32-67» відноситься до бойового припасу, оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет еліпсоїдної форми із гладкими поверхнями в конструктивному поєднанні із металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркуванням на зовнішній частині «1-76 УЗРГМ 349-2» та з маркуванням на внутрішній частині «УЗРГМ 386-25-76» відноситься до бойового припасу, наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення;

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, складеною 09.04.2025 року заступником начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , згідно якої корпуси гранат та запали до них визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, які визначено зберігати у відділі вибухо-технічної служби Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

протоколом негласної слідчої (розшукової) дії, а саме зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, складеним 28.04.2025 року оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_13 , згідно якого було досліджено інформацію, отриману в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме мобільного телефону, із номером, яким користувався ОСОБА_7 , яка містить дані, що вказують на причетність останнього до незаконного збуту вогнепальної зброї та боєприпасів.

Відповідно до частини 1 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Положеннями статті 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними та допустимими, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Від допиту свідків обвинувачення: ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 , прокурор відмовився з огляду на позицію ОСОБА_7 , який не оспорював обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, та повністю визнав свою вину у вчинені цих кримінальних правопорушень. З цієї ж самої підстави, обвинувачений та його захисник підтримали позицію прокурора та вважали недоцільним виклик та допит вищезазначених свідків, а тому на підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області, постановленій у протокольній формі та зафіксованій у відповідному журналі судового засідання, дана відмова прокурора прийнята судом та визнано недоцільним допит свідків обвинувачення: ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_19 під час розгляду даного кримінального провадження.

Згідно статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути ухвалений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Цей стандарт у кримінальному провадженні, на думку суду було дотримано.

Дослідивши всебічно і об`єктивно усі обставини кримінального провадження, судом не було виявлено таких обставин, яким би версія обвинувачення не надала розумного пояснення або які би свідчили про можливість іншої версії інкримінованої події.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за: ч.1 ст.263 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинене повторно; ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Положення частини 2 статті 50 КК України встановлюють, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Відповідно до змісту статті 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (стаття 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Прокурор ОСОБА_28 у своїй промові, під час виступу у судових дебатах, просив визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді: за ч.1 ст.263 КК України 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч.1 ст.309 КК України 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, які він має відбувати реально.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_29 , під час виступу у судових дебатах, не заперечували щодо призначення покарання у виді: за ч.1 ст.263 КК України 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч.1 ст.309 КК України 1 (одного) року обмеження волі, та із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточного визначення покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Однак, просили суд застосувати положення ст.75 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину (ч.1 ст.263 КК України), та кримінального проступку (ч.1 ст.309 КК України).

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Вінниця Вінницької області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, неодружений, на момент затримання непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей персонально-довідкового обліку, отриманих з Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України про притягнення осіб до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України від 18.03.2025 року вбачається, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме 04.02.2019 року був засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, звільнений від відбування даного покарання з випробуванням на підставі ст.75, 104 КК України, із іспитовим строком на 2 (два) роки. На даний час є особою, яка в силу ст.89 КК України, не має судимостей.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої 27.02.2025 року МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту», ОСОБА_7 за місцем свого проживання характеризується посередньо, скарг на нього не надходило, компрометуючі матеріали відсутні.

За листами-довідками КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня імені академіка О.І.Ющенка» Вінницької обласної ради від 06.03.2025 року № 29/2281; КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради від 27.02.2025 року № 1181, ОСОБА_7 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За пунктом 4 частини 1 статті 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі статтею 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З матеріалів даного кримінального провадження № 0000061 від 22 лютого 2025 року вбачається, що органом досудового розслідування обставин, які пом`якшують та/або обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд критично відноситься до доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_29 про наявність у його підзахисного щирого каяття, та їх відхиляє з наступних підстав:

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах в справах № 199/6365/19, № 643/13256/17, № 166/1065/18, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею кримінального правопорушення, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Таким чином, можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти кримінальних правопорушень, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю кримінального правопорушення або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Отже, той факт, що обвинувачений визнав свою вину, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого, оскільки щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки.

На переконання суду, у цьому кримінальному провадженні наявність у ОСОБА_7 такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття є сумнівним і носить формальний характер.

Суд встановив, що визнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, було вимушеним під тиском вагомих доказів його винуватості, а поведінка під час досудового розслідування, при розгляді провадження в суду, не свідчать про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов до висновку про неможливість визнання каяття обвинуваченого ОСОБА_7 таким, що є щирим у розумінні статті 66 КК України, що виключає в даному випадку можливість визнання щирого каяття обвинуваченого в якості обставини, яка пом`якшує його покарання.

З урахуванням вимог положень статей 66, 67 КК України, роз`яснень щодо застосування його норм, викладених у постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 156/98/18 (номер провадження 51-9408км18) та рекомендацій, наведених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд ретельно дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків:

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , що визначені статтею 66 КК України, під час судового розгляду, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , що визначені статтею 67 КК України, під час судового розгляду, не встановлено.

Вказані відомості про особу обвинуваченого підвищують суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень і свідчать про спрямованість ОСОБА_7 на вчинення інших кримінальних правопорушень.

Санкція частини 1 статті 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Санкція частини 1 статті 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

За приписами частини 1 статті 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого рішення в цій частині.

Первинним етапом повинна бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду і розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду у постанові від 19 березня 2020 року у справі № 290/932/19 зазначив, що призначення покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, означає, що суд має виходити із санкції тієї статті, за якою кваліфіковано вчинений злочин. У санкції такої статті (частини чи пункту статті) визначається один чи кілька основних видів покарання і, як правило, його межі. Всі санкції статей КК України є альтернативними або відносно визначеними. У них передбачено кілька основних, різних за своєю суворістю покарань. Суд, виходячи з принципу справедливості покарання, має застосувати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження нею нових злочинів.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, беручи до уваги характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, врахувавши обставини кримінального провадження, суд керуючись принципом справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконливого висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за відповідне кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, та за ч.1 ст.309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, необхідно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, які він має відбувати реально.

Призначаючи остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, яке ОСОБА_7 має відбувати реально, суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Вимога додержувати справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, які згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного (абзац п`ятий підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини рішення).

Такий висновок узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03) (рішення Конституційного Суду від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011).

На переконання суду, дані щодо особи ОСОБА_7 , з урахуванням конкретних обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, а також їх наслідків, свідчать про високу суспільну небезпеку обвинуваченого, а відтак і неможливість його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Саме такий захід примусу, на думку суду, відповідає вимогам справедливості при призначенні покарання і відображає співмірність злочину та кари, та здатний внести корективи в соціально-психологічні властивості ОСОБА_7 , нейтралізувати негативні настанови та змусити його додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність.

Положення статей 69, 75 КК України не можуть бути застосовані до ОСОБА_7 з огляду на наступне:

Абзацами 1, 2 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимоги ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Частиною шостою статті 368 КПК України встановлено, що обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09.10.2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

А дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За змістом статті 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Нормами статті 69 КК України визначено, що за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, умовою для застосування статті 69 КК України є наявність декількох (дві і більше) обставин, що пом`якшують покарання.

Правова конструкція частини 1 статті 69 КК України законодавцем побудована таким чином, щоб суди в ході реалізації ними своїх дискреційних повноважень під час призначення винуватій особі покарання в кожному конкретному випадку вмотивовано аргументували істотність зниження ступеня тяжкості вчиненого діяння.

Тобто приписи статті 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Верховний Суд у своїх рішеннях наголошував, що для застосування судом положень статті 69 КК України повинні бути встановлені пом`якшуючі покарання обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим (постанова Верховного Суду від 27.04.2021 року у справі № 712/4384/20 (провадження № 51-548 км 21).

Натомість, за приписами статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вказані положення підлягають застосуванню у взаємозв`язку із приписами статей 50, 65 КК України, за якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Системне тлумачення правових норм, визначених у статтях 50, 65 та 75 КК України, дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням можливості досягти мети покарання як такої, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. За приписами статті 75 КК України, рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням приймається з урахуванням можливості досягнення цілей покарання.

Для застосування положень статті 75 КК України, суд має належним чином дослідити й оцінити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та врахувати, що звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується в тому разі, коли є відповідні умови і підстави.

Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є переконання суду, викладене в мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду ґрунтується на тих відомостях, які він оцінює на час ухвалення вироку, зокрема, відомостях про вчинений особою злочин, зміст протиправної поведінки. Крім того, важливе значення для вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватого в головних сферах життєдіяльності; його соціально-демографічні властивості; спосіб життя; соціальні зв`язки; наявність джерел правомірного отримання доходів для забезпечення власних потреб та осіб, які перебувають на його утриманні; наскільки його ціннісні орієнтири збігаються із загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі; соціально-психологічну характеристику винуватого тощо.

При цьому в аспекті застосування положень статті 75 КК України, законодавець підкреслює важливість досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженої особи, прямо вказавши, що звільнення з випробуванням застосовується, якщо суд дійде висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, де суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, а й інші обставини справи.

В аспекті досягнення мети покарання виправлення є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення, що виявляється, зокрема, у внесенні коректив у її соціально-психологічні характеристики, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального.

Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулися такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення і засудження вчиненої суспільно небезпечної дії та своєї винуватості.

Під час розгляду даного кримінального провадження судом встановлено відсутність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а тому правових підстав для застосування положень статей 69, 75 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_7 , не має.

Вік обвинуваченого, визнання ним своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не є обставинами, що пом`якшують покарання, та вони вже враховані судом при обранні йому покарання у наближеній до мінімальної межі, що установлена зокрема у санкції ч.1 ст.263 КК України. Крім того, наявність вказаних даних, з огляду на обставини цієї справи, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним діянь, а тому достатніх підстав для можливості призначення йому покарання із застосуванням положень статей 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується в тому разі, коли є умови і підстави, визначені ст.75 КК України, у їх взаємозв`язку з положеннями статей 50, 65 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме 04.02.2019 року був засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, звільнений від відбування даного покарання з випробуванням на підставі ст.75, 104 КК України, із іспитовим строком на 2 (два) роки.

Отже, до ОСОБА_7 раніше вже застосовувався судом інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, однак останній, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про відсутність позитивних змін в його особистості, та не створення у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що вказує на стійку злочинну спрямованість ОСОБА_7 та його небезпечність для суспільства.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується з посередньої сторони, неодружений, міцних соціальних зв`язків не має.

Будучи особою працездатного віку, ОСОБА_7 ніде не працює та суспільно-корисливою працею не займається, постійного законного джерела доходу (прибутку) не має.

На обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_7 не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , не встановлено.

Суд також враховує, що зміст і призначення закріпленої у статті 263 КК України кримінально-правової заборони полягає насамперед у захисті суспільства й держави від найтяжчих насильницьких злочинів, умови для вчинення яких створює неконтрольований обіг зброї, бойових припасів або вибухових речовин. Такі злочинні діяння є особливо небезпечними, адже створюють сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням зазначених предметів, ставлять під загрозу життя і здоров`я невизначеного кола осіб. Натомість згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Зважаючи на вище встановлене, беручи до уваги, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, враховуючи обставини кримінального провадження та можливі наслідки вчинених кримінальних правопорушень, кількість епізодів, систематичність злочинних дій та кількість вилученої за результатами контрольної закупки бойових припасів, збут яких ОСОБА_7 здійснював з корисливих мотивів, суд вважає неможливим досягнення мети попередження вчинення нових злочинів і виправлення обвинуваченого без ізоляції ОСОБА_7 від суспільства.

Звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням є неможливим з підстав, зазначених вище, та не сприятиме його виправленню і попередженню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, і на переконання суду, є невиправдано м`яким заходом примусу, який не можна вважати справедливим, пропорційним і співрозмірним ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Сам лише факт визнання вини, відокремлено від інших обставин, не є достатньою підставою до застосування положень статті 75 КК України (постанова Верховного Суду від 15.03.2023 року у справі № 185/7875/21 (провадження № 51-3396км22).

Згідно частини 9 статті 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:

гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;

майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання;

гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме: сумку синього кольору /постанови заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 12.03.2025 року, 19.03.2025 року/; полімерну ємність та деформовану полімерну пляшку; два фрагменти коробок із канабісом масою 28,26г. та канабісом масою 7,45г. /постанова заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 28.03.2025 року/; речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходиться на аркуші паперу та в дерев`яній банці; металеве сито із залишками речовини рослинного походження; саморобний пристрій для куріння коноплі, виготовлений із полімерної банки білого кольору та полімерної пляшки, об`ємом 1,5л.; два фрагменти картонних коробок із вмістом речовини рослинного походження /постанова заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 19.03.2025 року/, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме: особисті речі ОСОБА_7 (дві запальнички та ключі); мобільний телефон марки (моделі) «HONOR», який має ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 /постанова заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 19.03.2025 року/, після набуття вироком законної сили, необхідно повернути власникам (законним володільцям).

Відповідно до положень частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Грошові кошти, використані під час проведення оперативної закупки, є засобами вчинення злочину та одержані внаслідок його вчинення, а тому підлягають конфіскації у власність держави у порядку спеціальної конфіскації (ухвала Вінницького апеляційного суду від 20.03.2025 року у справі № 132/1306/22 (номер провадження 11-кп/801/401/2025).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, грошові кошти у сумі 6000,00грн. (купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АР 0482569; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ГС 7056571; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ЄТ 4426362; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АК 6016903; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АТ 1852950; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕЗ 2028189; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ГД 2904207; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄВ 2196690; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄИ 0224677; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕБ 0793594), були використані під час контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 , а отже є засобами вчинення кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення, а тому підлягають конфіскації у власність держави у порядку спеціальної конфіскації.

З урахуванням цього, на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, засоби вчинення кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення, а саме кошти у сумі 6000,00грн. (купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АР 0482569; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ГС 7056571; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ЄТ 4426362; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АК 6016903; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АТ 1852950; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕЗ 2028189; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ГД 2904207; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄВ 2196690; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄИ 0224677; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕБ 0793594), необхідно конфіскувати у власність держави.

Також, в рамках даного кримінального провадження в якості речових доказів визнано:

патрони у кількості 746шт., а саме 423 патрона калібру 5,45мм., та 323 патрона калібру 7,62мм. /постанова заступника начальника слідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 12.03.2025 року/;

предмети ззовні схожі на корпуси гранат та запалів до них /постанова заступника начальника свідчого відділу відділення поліції № 1 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 19.03.2025 року/.

За висновком експерта № СЕ-19/102-25/5521-БЛ від 13.03.2025 року, 423 патрони, які були вилучені під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 11.03.2025 року, являються бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»). Дані патрони придатні для стрільби та мають достатню вражаючу здатність.

За висновком експерта № СЕ-19/102-25/5522-БЛ від 13.03.2025 року, 323 патрони, які були вилучені під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 11.03.2025 року, являються бойовими припасам до стрілецької нарізної вогнепальної зброї та є: 2 патрони проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»); 321 патрон проміжними патронами калібру 7,62 х 39мм., зразку 1943 року, призначеними для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС). Дані патрони придатні для стрільби та мають достатню вражаючу здатність.

За висновком експерта № СЕ-19/102-25/6602-ВТХ від 02.04.2025 року, металевий предмет сферичної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67 COMP B DAZ21C022-014» «TNS18H026-023 3199» є корпусом наступальної осколкової ручної гранати М67 (США) промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет складної форми із маркувальними позначеннями «FUZE M213 NAM2OM 039-004» є підривачем типу М213 (США) промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет сферичної форми в конструктивному поєднанні із металевим предметом циліндричної форми відноситься до бойового припасу, наступальної осколкової ручної гранати М67.

За висновком експерта № СЕ-19/102-25/6601-ВТХ від 08.04.2025 року, металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначеннями «386 280-81 Т» є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «Д-7-89 1 Т» є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «583 Е», «УЗРГМ 386-П-32-67» є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «1-76 УЗРГМ 349-2», «386-25-76» є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет еліпсоїдної форми із ребристими поверхнями в конструктивному поєднанні із металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркуванням на зовнішній частині «583.Е» та з маркуванням на внутрішній частині «УЗРГМ 386-П-32-67» відноситься до бойового припасу, оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення. Металевий предмет еліпсоїдної форми із гладкими поверхнями в конструктивному поєднанні із металевим предметом циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркуванням на зовнішній частині «1-76 УЗРГМ 349-2» та з маркуванням на внутрішній частині «УЗРГМ 386-25-76» відноситься до бойового припасу, наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення.

З урахуванням наведеного, існує технічна можливість використання патронів, корпусів гранат та запалів до них, за призначенням.

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Підпунктом 17 пункту 9 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1340 від 25 серпня 1998 року (із змінами та доповненнями) передбачає, що військова зброя та боєприпаси до неї, військова техніка, а також товари військового призначення та подвійного використання передаються Міноборони, МВС, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Державній прикордонній службі або СБУ.

Бойові припаси є предметом кримінального правопорушення, а тому підлягають конфіскації у власність держави у порядку спеціальної конфіскації (ухвала Київського апеляційного суду від 03.03.2025 року у справі № 754/431/23 (номер провадження 11-кп/824/2248/2025).

Виходячи з цього, речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме: 423 патрони, які є бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»); 323 патрони, які є бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї та є: 2 патрони проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»), 321 патрон проміжними патронами калібру 7,62 х 39мм., зразку 1943 року, призначеними для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС); металевий предмет сферичної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67 COMP B DAZ21C022-014» «TNS18H026-023 3199», який є корпусом наступальної осколкової ручної гранати М67 (США) промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет складної форми із маркувальними позначеннями «FUZE M213 NAM2OM 039-004», який є підривачем типу М213 (США) промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначеннями «386 280-81 Т», який є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «Д-7-89 1 Т», який є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «583 Е», «УЗРГМ 386-П-32-67», який є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «1-76 УЗРГМ 349-2», «386-25-76», який є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення, та які були предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, зважаючи на положення закону, військову й економічну цінність бойових припасів та можливість використання їх за призначенням, підлягають конфіскації у власність держави.

Відповідно до пункту 1 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 року за № 985 (надалі Порядок № 985), реалізація майна, конфіскованого за рішенням суду і переданого органам державної виконавчої служби, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно пункту 8 Порядку № 985, мисливська вогнепальна, пневматична і холодна зброя, боєприпаси до зброї, а також засоби самооборони, заряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії, реалізуються в установленому законодавством порядку.

Пунктом 25 Порядку № 985 визначено, що тимчасово, на період воєнного стану в Україні, за рішенням керівника обласної військової адміністрації конфісковане за рішенням суду і передане органам державної виконавчої служби майно може бути безоплатно передано Збройним Силам, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держприкордонслужбі, МВС, Національній поліції, ДСНС, Управлінню державної охорони, Держспецзв`язку, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, державним органам, установам (організаціям), які утримуються за рахунок бюджетних коштів (далі - суб`єкти, яким передається майно), для потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, забезпечення енергетичної безпеки держави, продовольчої безпеки населення (далі - майно для потреб оборони та національної безпеки).

Органи державної виконавчої служби, яким конфісковане за рішенням суду майно передано для подальшого розпорядження, щомісяця 5 числа надсилають інформацію про наявність описаного державними виконавцями майна (у тому числі переданого митниці на зберігання), крім того, що передано на реалізацію, до відповідної обласної військової адміністрації за місцем розташування такого майна. Інформація про майно, яка вже надсилалася до обласної військової адміністрації та стосовно якої не було прийнято рішення про безоплатну передачу, повторно не надсилається.

Обласні військові адміністрації щомісяця до 10 числа оприлюднюють на власному веб-сайті зведену інформацію, отриману відповідно до абзацу другого цього пункту, з метою ознайомлення із переліком майна суб`єктів, яким таке майно може бути передано. Протягом 15 календарних днів з моменту оприлюднення зазначеної інформації суб`єкти, які перелічені в абзаці першому цього пункту, можуть звернутися до відповідної обласної військової адміністрації із заявою про отримання майна. Якщо на одне і теж майно претендує більше ніж один суб`єкт, рішення щодо його отримувача приймається обласною військовою адміністрацією за результатами узгоджувальної наради з уповноваженими представниками таких суб`єктів. Рішення щодо переліку та отримувачів майна, яке необхідне для потреб оборони та національної безпеки, приймається обласною військовою адміністрацією до кінця поточного місяця, у якому здійснювалося оприлюднення інформації про наявність відповідного майна, про що невідкладно інформується орган (суб`єкт господарювання), від якого таку інформацію було отримано.

Передача майна оформлюється актом приймання-передачі, складеним представниками органу державної виконавчої служби та представниками суб`єкта, якому передається майно. При цьому представник суб`єкта, якому передається майно, отримує майно на підставі відповідної довіреності.

Розпорядження майном, яке у строки, визначені абзацом п`ятим цього пункту, не визначено обласною військовою адміністрацією необхідним для потреб оборони та національної безпеки, здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, на вилучене в ході досудового розслідування кримінального провадження майно, а саме на грошові кошти в сумі 6000грн.; мобільний телефон марки (моделі) «HONOR», який має ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходилась на аркуші паперу та в дерев`яній банці; саморобний пристрій для куріння коноплі; два фрагменти картонних коробок із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору /ухвала слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 21.03.2025 року у справі № 132/857/25 (номер провадження 1-кс/132/145/25)/, накладено арешт.

З урахуванням вимог процесуального закону, та беручи до уваги, що в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 21.03.2025 року у справі № 132/857/25 (номер провадження 1-кс/132/145/25).

Частиною 2 статті 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За роз`ясненнями, викладеними в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наявні витрати на залучення експерта, а саме за висновком експерта від 13.03.2025 року № СЕ-19/102-25/5521-БЛ у розмірі 3183грн.60коп.; висновком експерта від 13.03.2025 року № СЕ-19/102-25/5522-БЛ у розмірі 3183грн.60коп.; висновком експерта від 24.03.2025 року № СЕ-19/102-25/6302-НЗПРАП у розмірі 3979грн.50коп.; висновком експерта від 25.03.2025 року № СЕ-19/102-25/6303-НЗПРАП у розмірі 3183грн.60коп.; висновком експерта від 26.03.2025 року № СЕ-19/102-25/6304-НЗПРАП у розмірі 3183грн.60коп.; висновком експерта від 27.03.2025 року № СЕ-19/102-25/6312-НЗПРАП у розмірі 3183грн.60коп.; висновком експерта від 02.04.2025 року № СЕ-19/102-25/6602-ВТХ у розмірі 6367грн.20коп.; висновком експерта від 08.04.2025 року № СЕ-19/102-25/6601-ВТХ у розмірі 9550грн.80коп., а всього 35815грн.50коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_30 на користь держави.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, в разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили; рішення про залік досудового тримання під вартою.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_31 затриманий 19.03.2025 року в порядку статті 208 КПК України, та щодо нього на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 21.03.2025 року, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого на підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 26.06.2025 року, продовжена до 24.08.2025 року включно.

З урахуванням цього, на підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання ОСОБА_32 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 19.03.2025 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_32 необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_32 необхідно залишити тримання під вартою.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 КПК України, вирок суду складається зокрема зі вступної частини, у якій зазначаються дата та місце його ухвалення.

Згідно роз`яснень викладених в узагальнені Верховного Суду України від 01.08.2004 року «Про якість складання й оформлення судових рішень у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення», суди повинні керуватися положенням про те, що датою постановлення вироку є день його підписання складом суду, незалежно від тривалості часу, протягом якого відбувалася нарада суддів, а місцем його постановлення місто чи інший населений пункт, де це фактично мало місце.

Оскільки днем підписання вироку є 08 серпня 2025 року, то датою його постановлення є саме цей день.

Відповідно до вимог частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитись проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_33 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у вигляді:

-за ч.1 ст.263 КК України 3 (трьох) років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.309 КК України 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_32 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_32 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 19 березня 2025 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_32 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_32 залишити утримання під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», до вступу вироку в законну силу, після чого його виконати.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме: сумку синього кольору /постанови заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 12.03.2025 року, 19.03.2025 року/; полімерну ємність та деформовану полімерну пляшку; два фрагменти коробок із канабісом масою 28,26г. та канабісом масою 7,45г. /постанова заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 28.03.2025 року/; речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходиться на аркуші паперу та в дерев`яній банці; металеве сито із залишками речовини рослинного походження; саморобний пристрій для куріння коноплі, виготовлений із полімерної банки білого кольору та полімерної пляшки, об`ємом 1,5л.; два фрагменти картонних коробок із вмістом речовини рослинного походження /постанова заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 19.03.2025 року/, після набуття вироком законної сили, знищити.

Речові докази, вилучені в ході розслідування кримінального провадження, а саме: особисті речі ОСОБА_7 (дві запальнички та ключі); мобільний телефон марки (моделі) «HONOR», який має ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 /постанова заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_11 від 19.03.2025 року/, після набуття вироком законної сили, повернути власникам (законним володільцям).

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, засоби вчинення кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення, а саме кошти у сумі 6000,00грн. (купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АР 0482569; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ГС 7056571; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером ЄТ 4426362; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АК 6016903; купюра номіналом 1000грн. із серійним номером АТ 1852950; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕЗ 2028189; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ГД 2904207; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄВ 2196690; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЄИ 0224677; купюра номіналом 200грн. із серійним номером ЕБ 0793594), конфіскувати у власність держави.

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, предмети кримінального правопорушення, а саме 423 патрони, які є бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»); 323 патрони, які є бойовими припасами до стрілецької нарізної вогнепальної зброї та є: 2 патрони проміжними патронами калібру 5,45 х 39мм., зразку 1974 року, призначеними для стрільби з автоматів та кулеметів конструкції Калашникова («АКМ-74, РПК-74»), 321 патрон проміжними патронами калібру 7,62 х 39мм., зразку 1943 року, призначеними для стрільби з самозарядних карабінів (СКС) та автоматів і кулеметів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС, РПК, РПКС); металевий предмет сферичної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «GRENADE, HAND, FRAG, DELAY, M67 COMP B DAZ21C022-014» «TNS18H026-023 3199», який є корпусом наступальної осколкової ручної гранати М67 (США) промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет складної форми із маркувальними позначеннями «FUZE M213 NAM2OM 039-004», який є підривачем типу М213 (США) промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначеннями «386 280-81 Т», який є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет еліпсоїдної форми зеленого кольору з гладкою поверхнею із маркувальними позначеннями «Д-7-89 1 Т», який є корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «583 Е», «УЗРГМ 386-П-32-67», який є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення; металевий предмет циліндричної форми із зигзагоподібною пластиною з маркувальними позначеннями «1-76 УЗРГМ 349-2», «386-25-76», який є підривачем «уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ» промислового виготовлення військового призначення, конфіскувати у власність держави.

Арешт, накладений на грошові кошти в сумі 6000грн.; мобільний телефон марки (моделі) «HONOR», який має ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходилась на аркуші паперу та в дерев`яній банці; саморобний пристрій для куріння коноплі; два фрагменти картонних коробок із вмістом речовини рослинного походження зеленого кольору /ухвала слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_16 від 21.03.2025 року у справі № 132/857/25 (номер провадження 1-кс/132/145/25)/ скасувати.

Стягнути з ОСОБА_30 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до висновку експерта від 13.03.2025 року № СЕ-19/102-25/5521-БЛ у розмірі 3183грн.60коп.; висновку експерта від 13.03.2025 року № СЕ-19/102-25/5522-БЛ у розмірі 3183грн.60коп.; висновку експерта від 24.03.2025 року № СЕ-19/102-25/6302-НЗПРАП у розмірі 3979грн.50коп.; висновку експерта від 25.03.2025 року №СЕ-19/102-25/6303-НЗПРАП у розмірі 3183грн.60коп.; висновку експерта від 26.03.2025 року № СЕ-19/102-25/6304-НЗПРАП у розмірі 3183грн.60коп.; висновку експерта від 27.03.2025 року № СЕ-19/102-25/6312-НЗПРАП у розмірі 3183грн.60коп.; висновку експерта від 02.04.2025 року № СЕ-19/102-25/6602-ВТХ у розмірі 6367грн.20коп.; висновку експерта від 08.04.2025 року № СЕ-19/102-25/6601-ВТХ у розмірі 9550грн.80коп., а всього 35815грн.50коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя