КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5375/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року у кримінальному провадженні №0000502 від 23.04.2025 року, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000502 від 23.04.2025.

Просив накласти арешт на вилучений 30.06.2025 у ході обшуку в автомобілі ОСОБА_8 марки «Mercedes-Bens», модель «GLS 350D 4 Matic», vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , а саме на: флеш носій чорного кольору марки «VIA POWER» 4 GB, «журнал проверок» за 2024 рік на 3 арк., виписка за рахунками на 17 арк., свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_33, НОМЕР_34, НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_35, НОМЕР_8 , АЕ № НОМЕР_9 , АЕ № НОМЕР_10 , АЕ № НОМЕР_11 № НОМЕР_12 , АЕ № НОМЕР_13 , номерні знаки: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 2 шт., НОМЕР_21 2 шт., НОМЕР_22 2 шт., НОМЕР_23 2 шт., НОМЕР_24 шт., НОМЕР_25 шт., НОМЕР_26 2 шт., НОМЕР_27 шт., НОМЕР_28 шт., НОМЕР_29 шт., НОМЕР_30 шт., НОМЕР_31 шт., НОМЕР_36 шт., НОМЕР_37 шт., НОМЕР_38 шт., НОМЕР_39 шт., НОМЕР_32 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000502 від 23.04.2025 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не зважаючи на діючу заборону щодо співпраці з російською федерацією та законодавчу заборону щодо передачі в адресу держави-агресора матеріальних ресурсів та інших активів, ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди Україні, діючи умисно, не зважаючи на встановлену Законом України №2198-ІХ від 14.04.2022 кримінальну відповідальність за свої дії, про яку їм було достеменно відомо, свідомо стали на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України - допомоги (пособництва) державі-агресору, шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні.

У ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що 09.11.1993 прийнято рішення про заснування ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» (, нинішній кінцевий бенефіціарний власник компанія-нерезидент I. S. H. C. Industrial Steel Holding Co Limited). ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» - одне з найстаріших українських підприємств промислового комплексу чорної металургії України. ПАТ Дніпропетровський трубний завод» (далі - ПАТ «ДТЗ» виробляв труби безшовні гарячедеформовані й холоднодеформовані, труби електрозварні, тощо. Виготовлені труби ПАТ «ДТЗ» використовувались переважно в нафто-, газовидобувній галузі України. Відповідно до статуту товариства органом управління ПАТ «Дніпровський трубний завод» є Загальні збори учасників, в тому числі представники компанії-нерезидента I. S. H. C. Industrial Steel Holding Co Limited, наділені повноваженнями на представлення інтересів засновників. Зокрема, відповідно до наявних в учасників Загальних зборів повноважень, останні можуть вирішувати будь-які питання діяльності Товариства, а саме, щодо основних напрямків діяльності Товариства, визначення та зміни розміру статутного капіталу, внесення змін до статуту Товариства, визначення форм контролю та нагляду за діяльністю Виконавчого органу Товариства, затверджувати нормативні документи, що попередньо готуються Виконавчим органом Товариства, в особі директора тощо. Всі рішення, що приймаються Загальними зборами учасників Товариства, в тому числі в особі представників I. S. H. C. Industrial Steel Holding Co Limited, наділених повноваженнями на представлення інтересів засновників, є обов`язковими до виконання для всіх працівників та директора ПАТ «Дніпропетровський трубний завод». Водночас, основним видом діяльності ПАТ «Дніпровський трубний завод» () є виробництво труб, порожнистих профілів і фітингів зі сталі із використанням стану трубопрокатного агрегату-80 (ТПА-80) для виготовлення безшовних труб, які використовуються у нафто-, газовидобувній галузі, а також стану для виготовлення насосно-компресорних труб (НКТ), що використовується при ремонті свердловин тощо. Разом з тим, у зв`язку з невиконанням посадовими особами ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» умов укладених контрактів щодо здійснення оплати, а також виникнення непогашених заборгованостей перед рядом суб`єктів підприємницької діяльності, зокрема, ТОВ «Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод» та ТОВ «ТД Фітоліт-Лаймстоун» тощо, ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» на підставі Постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2021 визнано банкротом за наступних обставин. Так, 23.09.2021 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано повідомлення за №67268 про визнання на підставі Постанови Господарського суду Дніпропетровської області Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31, ідентифікаційний номер юридичної особи 05393122) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Одночасно з цим, на акредитованому офіційному майданчику системи публічних закупівель «Українська універсальна біржа» (https://sale.uub.com.ua/) були розміщені лоти із продажу майна ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», зокрема, трубопрокатного обладнання. Відповідно до протоколів про проведення аукціону з продажу майна боржника ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» переможцем аукціонів, серед іншого, стало ТОВ НВП «ЕКОЛОГІЯ ДНІПРО 2000» (). Надалі, посадові особи ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», з метою виконання наявних зобов`язань, передали в управління ТОВ «Ландшафт» - на підставі укладеного договору купівлі-продажу № 060121-1, ТОВ НВП «ЕКОЛОГІЯ ДНІПРО 2000» () - за результатами проведення аукціону з продажу майна боржника, ТОВ «ТД ФІТОЛІТ - ЛАЙМСТОУН» () - для погашення наявної фінансової заборгованості, трубопрокатне обладнання, зокрема, стан (верстат) трубопрокатного агрегату-80 (ТПА-80) із технічною документацією та комплектуючими, стан для виготовлення насосно-компресорних труб (НКТ), вертикальні одношпиндельні муфтонарізні верстати EMAG тип VSC 400, різенарізні верстати EMAG типу USC 11-190, установки для гідровипробувань LAZZARI та муфтонакручувальні машини LAZZARI тощо. Разом із тим, орієнтовно у 2018 році було утворено внутрішню спільну систему управління пов`язаних Товариств, серед яких ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», ТОВ «ТД Дніпропетровський трубопрокатний завод», ТОВ «Ландшафт», ТОВ «ТД Фітоліт-Лаймстоун», ТОВ НВП «Екологія Дніпро 2000» тощо, відповідно до якої основний операційний контроль та управління вказаною групою підприємств здійснювалось ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_14 , спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , у рамках здійснення контролю над групою пов`язаних підприємств, здійснювалось погодження питання розпорядження належним на праві власності групі компаній майном, зокрема, відчуження наявного майна для погашення заборгованостей, виставлення для подальшої реалізації майна на акредитованих офіційних майданчиках системи публічних закупівель, визначення основних контрагентів, організація експорту трубопрокатного обладнання, а також розподіл грошових коштів від реалізації обладнання та іншого майна для забезпечення утримання та функціонування підконтрольних підприємств, серед яких ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», ТОВ «ТД Дніпропетровський трубопрокатний завод», ТОВ «Ландшафт», ТОВ «ТД Фітоліт-Лаймстоун», ТОВ НВП «Екологія Дніпро 2000» тощо, а також виплати заробітної плати посадовим особам та співробітникам Товариств тощо. Крім того, ОСОБА_14 , спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , для забезпечення належного, безперешкодного та безперервного функціонування групи пов`язаних компаній, серед яких ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», ТОВ «ТД Дніпропетровський трубопрокатний завод», ТОВ «Ландшафт», ТОВ «ТД Фітоліт-Лаймстоун», ТОВ НВП «Екологія Дніпро 2000» у відповідності до виду господарської діяльності, залучено громадян України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, а також у подальшому уповноважено на виконання функцій пов`язаних із веденням фінансово-господарської діяльності групи підприємств, зокрема у частині організації експорту обладнання та іншого майна, підготовки необхідних товарно-супровідних документів, узгодження питань із компаніями, що надають логістичні послуги, прийняття заходів щодо забезпечення своєчасного надходження коштів за реалізацію обладнання тощо. Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.03.2021, ОСОБА_12 , будучи уповноваженим на забезпечення ведення фінансово-господарської діяльності групи підприємств, зокрема у частині забезпечення експорту трубопрокатного обладнання та іншого майна Товариств, шляхом підшукування компаній-нерезидентів, у тому числі на території Російської Федерації, зацікавлених у придбанні обладнання, скерував ОСОБА_14 , який здійснював опосередковане управління та розпорядження майном ПАТ «Дніпропетровський трубний завод», ТОВ «ТД Дніпропетровський трубопрокатний завод», ТОВ «Ландшафт», ТОВ «ТД Фітоліт-Лаймстоун», ТОВ НВП «Екологія Дніпро 2000» лист із пропозицією щодо здійснення демонтажу обладнання, що розташоване за місцем здійснення господарської діяльності вище вказаних Товариств на території України із подальшим експортом та встановленням на території Російської Федерації. Надалі, ОСОБА_14 , будучи генеральним директором ТОВ НВП «Екологія Дніпро 2000» (щонайменше у період з 01.07.2019 по 31.03.2021), фінансовим директором ТОВ «ТД Фітоліт-Лаймстоун» (щонайменше у період з 01.04.2021 по 17.01.2023) та консультантом з маркетингу ТОВ «ТД Дніпропетровський трубопрокатний завод» (щонайменше у період з 02.04.2018 по 30.06.2022), спільно із ОСОБА_10 , який обіймав посаду начальника департаменту по зовнішньоекономічній діяльності ТОВ НВП «Екологія Дніпро 2000» (щонайменше у період з 01.07.2019 по 01.12.2022), ОСОБА_8 , який через підконтрольних осіб здійснював опосередковане управління групою підприємств, ОСОБА_11 , який обіймав посаду комерційного директора ТОВ «ТД Фітоліт-Лаймстоун» (щонайменше у період з 21.06.2022 по 20.06.2024), начальника відділу сировини та логістики ТОВ «ТД Дніпропетровський трубопрокатний завод» (щонайменше у період з 02.05.2018 по 31.05.2023) та був представником ТОВ «Ландшафт», ОСОБА_12 , який тривалий час був працівником корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» (щонайменше у період з 01.01.2011 по 01.03.2018), ТОВ «ТД Дніпропетровський трубопрокатний завод» (щонайменше у період з 01.12.2018 по 01.02.2019) та був представником ТОВ «Ландшафт», засновником та директором компанії-нерезидента EAST-EUROPEAN PIPELINE HUB LTD ОСОБА_13 , а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.03.2021, здійснюючи опосередковане управління підконтрольними компаніями на території України та за кордоном, прийняли рішення про організацію здійснення поставок з використанням підприємств-прокладок, а саме: компанії-нерезидента «EAST-EUROPEAN PIPELINE HUB LTD», на територію РФ, трубопрокатного обладнання.

25.06.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_15 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі ОСОБА_8 марки «Mercedes-Bens», модель «GLS 350D 4 Matic», vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , з метою виявлення та фіксації відомостей та обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, речей і документів, щодо фінансово-господарської діяльності між ТОВ «ТД Дніпропетровський трубопрокатний завод», ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» ТОВ «ТД Фітоліт- Лаймстоун», ТОВ «Ландшафт», ТОВ НВП «Екологія Дніпро 2000», EAST-EUROPEAN PIPELINE HUB LTD («Восточно- Европейский Трубопрокатный ХАБ», «BETX»), «TRIA IC VE DIS TICARET LOJISTIK INSAAT KIMYA SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI», ООО «Спецморстрой» (ООО «СМС»), ТОВ «Загорський трубний завод», АТ «Уральська Сталь», а саме: зовнішньоекономічні контракти, додаткові угоди до них та специфікації, договори з надання брокерських послуг, інвойси , сертифікати, митні декларації, заявки на транспорт (залізниця, морські судна).

30.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2025, проведено обшук в автомобілі ОСОБА_8 марки «Mercedes-Bens», модель «GLS 350D 4 Matic», vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено майно.

30.06.2025 постановою це майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, як такі, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.07.2025 клопотання - задоволено.

Накладено арешт на майно, вилучене 30.06.2025 року у ході проведення обшуку в автомобілі ОСОБА_8 марки «Mercedes-Bens», модель «GLS 350D 4 Matic», vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , а саме:

-флеш носій чорного кольору марки «VIA POWER» 4 GB

- «журнал проверок» за 2024 рік на 3 арк.

- виписка за рахунками на 17 арк.

- свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_33, НОМЕР_34, НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_35, НОМЕР_8 , АЕ № НОМЕР_9 , АЕ № НОМЕР_10 , АЕ № НОМЕР_11 № НОМЕР_12 , АЕ № НОМЕР_13

- номерні знаки: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 2 шт., НОМЕР_21 2 шт., НОМЕР_22 2 шт., НОМЕР_23 2 шт., НОМЕР_24 шт., НОМЕР_25 шт., НОМЕР_26 2 шт., НОМЕР_27 шт., НОМЕР_28 шт., НОМЕР_29 шт., НОМЕР_30 шт., НОМЕР_31 шт., НОМЕР_36 шт., НОМЕР_37 шт., НОМЕР_38 шт., НОМЕР_39 шт., НОМЕР_32 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, 08.07.2025 захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року.

В обґрунтуванні апеляційних вимог зазначав, що постанова слідчого про визнання вказаного майна речовим доказом до клопотання про арешт майна не була додана під час розгляду справи.

Стверджував, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України з огляду на те, що на момент звернення з клопотанням, слідчим не враховано вимоги КПК України та не визначено правову підставу для арешту майна, не визначено можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб, розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна, не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000502 від 23.04.2025 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

25.06.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_15 надано дозвіл на проведення обшуку в автомобілі ОСОБА_8 марки «Mercedes-Bens», модель «GLS 350D 4 Matic», vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить останньому, з метою виявлення та фіксації відомостей та обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, речей і документів, щодо фінансово-господарської діяльності між ТОВ «ТД Дніпропетровський трубопрокатний завод», ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» ТОВ «ТД Фітоліт- Лаймстоун», ТОВ «Ландшафт», ТОВ НВП «Екологія Дніпро 2000», EAST-EUROPEAN PIPELINE HUB LTD («Восточно- Европейский Трубопрокатный ХАБ», «BETX»), «TRIA IC VE DIS TICARET LOJISTIK INSAAT KIMYA SANAYI TICARET LIMITED SIRKETI», ООО «Спецморстрой» (ООО «СМС»), ТОВ «Загорський трубний завод», АТ «Уральська Сталь», а саме: зовнішньоекономічні контракти, додаткові угоди до них та специфікації, договори з надання брокерських послуг, інвойси , сертифікати, митні декларації, заявки на транспорт (залізниця, морські судна).

30.06.2025 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, проведено обшук в автомобілі ОСОБА_8 марки «Mercedes-Bens», модель «GLS 350D 4 Matic», vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , під час якого виявлено та вилучено вищевказане майно.

30.06.2025 постановою майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, як такі, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя врахував правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за ознаками вчинення яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000502 від 23.04.2025, а тому, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому було заслухано доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення представника власника майно, що до його задоволення, а також були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0000502 від 23.04.2025, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на вище вказане майно.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді, необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 липня 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3