Справа №573/949/25
Номер провадження 1-кп/573/154/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої : ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні об"єднане кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 грудня 2024 за № 0000200 по обвинуваченню

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, не особа з інвалідністю, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1. У ході досудового розслідування встановлено, що 06.12.2024, близько 19:30 год., ОСОБА_4 перебував в приміщенні кімнати свого житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де сидів та дивився прямий ефір в соціальній мережі Інстаграм, який вела його неповнолітня сестра ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той нас перебувала вдома у колишньої співмешканки ОСОБА_4 ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому під час перегляду прямого ефіру неповнолітня ОСОБА_7 вийшла з соціальноїмережі Інстаграм, а ОСОБА_4 в свою чергу вирішив, що вона його заблокувала та вирішив поговорити з нею з даного приводу.

Прийшовши до житлового будинку, де проживає ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 підійшов до вхідної хвіртки, яка веде на територію вище вказаного житлового домогосподарства, де почав стукати, але йому ніхто не відчинив. У подальшому, у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на незаконне проникнення на територію домогосподарства ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення недоторканності іншого володіння особи, а саме на незаконне проникнення до подвір`я домогосподарства, належного ОСОБА_5 ОСОБА_4 06.12.2024, близько 19:40 год., всупереч волі володільця ОСОБА_5 та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь яких причин для порушення недоторканості іншого володіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно відчинив вхідні двері до домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які були зачинені на металевий гачок та ввійшов на подвір`я вищевказаного домогосподарства, тим самим проник до нього, чим грубо порушив ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до іншого володіння особи.

Здійснюючи проникнення до іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , ОСОБА_4 усвідомлював суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно- небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України з прямим умислом.

2. Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що 06.12.2024 неповнолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у гостях у своєї подруги ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , де також в цей час на подвір`ї вище вказаного домогосподарства перебував, ОСОБА_4 , який являється братом неповнолітньої ОСОБА_7 та колишнім співмешканцем ОСОБА_6 , з якими він проживає однією сім`єю, пов`язані спільним побутом, мають стосовно один одного взаємні права та обов`язки, тобто складають одну сім`ю.

Перебуваючи на подвір`ї вищевказаного житлового будинку, близько 19:55 год., 06.12.2024 між братом ОСОБА_4 , неповнолітньою сестрою ОСОБА_7 та колишньою співмешканкою ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник єдиний злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень своїй неповнолітній сестрі ОСОБА_7 та своїй колишній співмешканці ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення неповнолітній сестрі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, діючи умисно, з єдиним злочинним наміром, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, брат ОСОБА_4 , 06.12.2024, близько 19:55 год., перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 наніс одного удару долонею правої руки в ділянку носу та ока зліва неповнолітній сестрі ОСОБА_7 . Одразу після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення колишній співмешканці ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно, з єдиним злочинним наміром, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , 06.12.2024, близько 19:55 год., перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 наніс одного удару долонею лівої руки в ділянку носу колишній співмешканці ОСОБА_6 , після чого припинив свої протиправні дії.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 211 від 24.02.2025 у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження: на нижній повіці лівого ока в ділянці внутрішнього кута ока синець неправильної овальної форми, розміром 0,5x0,7 см, червоного кольору. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді синця кваліфікується як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Крім цього, відповідно до висновку судово-медичного експерта №2094 від 24.02.2025 у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження: в ділянці крила носу справа садно смугасте, розміром 0,3x0,4 см, вкрите коричневою кіркою вище рівня навколишніх тканин, що відшаровується по периферії. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді садна кваліфікується як ЛЕГКІ тілесні ушкодження.

Спричиняючи тілесне ушкодження неповнолітній сестрі ОСОБА_7 та спричиняючи тілесне ушкодження колишній співмешканці ОСОБА_6 , ОСОБА_4 усвідомлював суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно- небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України з прямим умислом.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які не мають до нього претензій.

У підготовчому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та її законний представник ОСОБА_8 не заперечували проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки між ними відбулось примирення. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають, про що надали суду відповідні заяви про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 та закриттям кримінального провадження відносно обвинуваченого не заперечував. Просив додатково застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, передбачені ст. 91-1 КК України, з покладенням обов`язку пройти програму для кривдників.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що в діях ОСОБА_4 вбачається склад кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України та за ч. 1 ст. 125 КК України, які відносяться до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, обтяжуючі обставини, що викладені в диспозиціях зазначеної статті, відсутні.

Крім цього, наявні підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, примирився із потерпілими, які претензій морального чи матеріального характеру до нього не мають.

Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , її законний представник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 285 та ст. 286 КПК України погодили звільнення від кримінальної відповідальності із вказаних вище підстав.

Під час з`ясування питання щодо визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому проступку, останній вину визнав, примирився із потерпілими, які не мають жодних претензій до обвинуваченого.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 можливо звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та закрити провадження в справі.

Враховуючи клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, з покладенням обов`язку пройти програму для кривдників, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, зокрема направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілих від злочину, пов`язаного з домашнім насильством необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 1 місяць.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід, із покладенням обов`язку, буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 , п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, ст. ст. 284-286, 288, 314, 372, 477 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з примиренням винного із потерпілими на підставі ст. 46 КК України.

Закрити об"єднане кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 07 грудня 2024 за № 0000200 відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125 КК України.

Застосувати на підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_9 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників у відповідності до ч.3 ст. 91-1 КК України на строк 1 (один) місяць.

Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_10 програми для кривдників та контроль за виконанням програми для кривдників останнім покласти на Білопільську міську раду Сумського району Сумської області.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя