Дата документу 26.05.2025 Справа № 333/2755/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/2755/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/401/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю представника заявника - адвоката ОСОБА_6 (в режимі

відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо невнесення керівником ТУ ДБР (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И Л А:

1 квітня 2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 щодо невнесення керівником ТУ ДБР (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги представник вказала, що 7 березня 2025 року ОСОБА_7 звернувся до ТУ ДБР із заявою - повідомленням про злочин в порядку ст. 214 КПК України, в якій просив прийняти заяву про кримінальне правопорушення за ст. 365 КК України, вчинене посадовими особами УСР в Запорізькій області ДСР Національної поліції України та СУ ГУНП в Запорізькій області, у тому числі заступником начальника управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області ОСОБА_8 та слідчим ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , провести перевірку за викладених в заяві обставин, внести відповідні відомості до ЄРДР та невідкладно розпочати досудове розслідування, визнати ОСОБА_7 потерпілим, повідомити про початок кримінального провадження.

Зазначила, що підставою для звернення із заявою про вчинення злочину слугувало те, що ОСОБА_7 , як випливає із матеріалів кримінального провадження, є потерпілим, однак потерпілим себе не вважає, жодних претензій до обвинувачених у кримінальному провадженні №0000022 немає, підписав процесуальні документи під примусом та психологічним тиском з боку працівників УСР, відібрані в нього покази не відповідають дійсності, оскільки були сфабриковані під постійним контролем з боку співробітників УСР.

Вважала, що в діях посадових осіб, які є співробітниками УСР в Запорізькій області ДСР Національної поліції України та слідчого управління ГУНП в Запорізькій області міститься склад злочину, передбаченого ст. 365 КК України.

У зв`язку із тим, що відомості за вказаним повідомленням про вчинення злочину не внесені, адвокат ОСОБА_6 просила визнати незаконною бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, поданої нею як представником ОСОБА_7 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, зобов`язати службових (посадових) осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_7 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України посадовими особами УСР в Запорізькій області ДСР Національної поліції України та СУ ГУНП в Запорізькій області, у тому числі заступником начальника управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області ОСОБА_8 та слідчим ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2025 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 , з тих підстав, що в його заяві відсутні об`єктивні дані, що дійсно вказують про вчинення злочину.

В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що прийнята без з`ясування усіх належних обставин.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що заява ОСОБА_7 містить послідовний та в достатній мірі деталізований опис обставин, проаналізовано факти порушення як основоположних, так і процесуальних прав останнього, які у своїй сукупності свідчать про можливе вчинення кримінальних правопорушень, а тому орган досудового розслідування зобов`язаний виконати покладений на нього ст. 214 КПК України обов`язок щодо внесення цих відомостей до ЄРДР.

Вважає, що посилання в оскаржуваній ухвалі на відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним, оскільки збір доказів має відбуватися вже під час досудового розслідування шляхом проведення відповідних слідчих (розшукових дій).

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_7 , подану його представником, на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про вчинення відносно нього кримінального правопорушення та зобов`язати службових (посадови) осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою (повідомленням) ОСОБА_7 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України посадовими особами УСР в Запорізькій області ДСР Національної поліції України та СУ ГУНП в Запорізькій області, в тому числі заступником начальника управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області ОСОБА_8 та слідчим ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 .

У судовому засіданні апеляційного суду представник адвокат ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та вказала, що на стадії внесення відомостей до ЄРДР неможливо дати оцінку доказам вчинення кримінального правопорушення. Зазначила, що внесення відомостей до ЄРДР відбувається за заявою, ОСОБА_7 вказує, що на нього був чинений моральний вплив, що є підставою для перевірки його доводів в контексті вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Від представника Запорізької обласної прокуратури надійшов лист щодо розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 у відсутність прокурора.

Заслухавши доповідь судді, представника - адвоката ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правосуддя.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Так, як убачається із матеріалів скарги, адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 подала до ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення.

В заяві адвокат ОСОБА_6 просила внести відомості до ЄРДР за її заявою, поданою в інтересах ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 365 КК України, вчинене посадовими особами УСР в Запорізькій області ДСР Національної поліції України та слідчого управління ГУНП в Запорізькій області, в тому числі заступником начальника управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області ОСОБА_8 та слідчим ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 (а.с. 4-7).

Із відповіді ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі від 27 березня 2025 року слідує, що підстави для внесення відомостей за заявою адвоката ОСОБА_6 відсутні (а.с. 41-42).

На переконання колегії суддів, висновки суду першої інстанції з приводу того, що заява адвоката ОСОБА_6 , подана в інтересах ОСОБА_7 , не містить ознак кримінальних правопорушень, передбачених Особливою частиною КК України, є переконливими та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, ураховуючи положення ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Об`єктивна сторона злочину - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону злочину і характеризують суспільно - небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діяннями та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення злочину.

Таким чином, до Єдиного реєстру досудового розслідування, крім іншого вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого злочину, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомленні про злочин, за відповідними статтями кримінального кодексу.

Так, в заяві про вчинення злочину, адвокат ОСОБА_6 вказує на вчинення щодо ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

Зі змісту вказаної заяви слідує, що ОСОБА_7 є потерпілим у кримінальному провадженні №00000022, внесеному до ЄРДР 5 січня 2024 року. 4 січня 2024 року та 16 січня 2024 року ОСОБА_7 був викликаний до приміщення УСР, де підписав документи, які згодом, як стало відомо, у тому числі заяву про вчинення злочину, зміст якої йому не відомий, оскільки ОСОБА_7 заяву не читав. Крім того, ОСОБА_7 викликався для вчинення слідчих та процесуальних дій, під час яких підписував протоколи, зміст яких йому також був не відомий. ОСОБА_7 не вважає себе потерпілим у кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 189 КК України, йому не вручалась пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В заяві про вчинення злочину адвокат ОСОБА_6 вказує, що відібрані у ОСОБА_7 в межах кримінального провадження показання не відповідають дійсності, оскільки були сфабриковані під постійним з боку співробітників УСР тиском на ОСОБА_7 .

Крім того, в заяві про вчинення злочину, зазначається, що після судового засідання, яке відбулося 20 лютого 2025 року в Орджонікідзевському (на цей час Вознесенівському) районному суді м. Запоріжжя, де ОСОБА_7 заявив про здійснення на нього тиску та підроблення процесуальних документів, співробітники УСР в Запорізькій області щодо нього почали здійснювати тотальне переслідування. У зв`язку із чим, вказані дії, як вважає адвокат ОСОБА_6 , свідчать про ознаки злочину, передбаченого ст. 365 КК України.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 365 передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб, ч. 2 - за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, а ч. 3 - за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Згідно роз`яснень судової практики, наведених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» №15 від 26.12.2003 року, відповідно до ч. 1 ст. 365 КК України перевищенням влади або службових повноважень визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Також, із п.п. 5 та 6 вказаної Постанови, випливає, що під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти: вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової особи цього відомства чи службової особи іншого відомства; вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку, - за відсутності цих умов; вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише колегіально; вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 365 КК України, є заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Згідно до приміток 3 та 4 до ст. 364 КК України істотною шкодою у статях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тяжкими наслідками у статтях 364-367 вважаються такі наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Так, в поданій адвокатом ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 заяви про вчинення злочину, не наводиться обставин, які вказують на заподіяння ОСОБА_7 істотної шкоди охоронюваним законом його правам та інтересам.

Крім того, слід зазначити, що в розумінні ст. 55 КПК України, права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Зі змісту заяви про вчинення злочину слідує, що ОСОБА_7 не заперечує факт подання заяви про вчинення відносно нього злочину, разом з цим, зазначає, що відомості, які містяться в цій заяві, викладені під тиском з боку правоохоронних органів.

Також, із аналізу заяви про вчинення злочину випливає, що з ОСОБА_7 після подання заяви про вчинення злочину, проводився ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, проведення за його участю впізнання, де ОСОБА_7 також підписав протоколи, зі змістом яких, як він вказує, не ознайомлювався.

Із наведеного випливає, що за участю ОСОБА_7 неодноразово проводились слідчі та процесуальні дії, за результатами яких, ним були підписані протоколи, що ним не заперечується.

Тобто, сам факт проведення слідчих процесуальних дій, подання заяви про вчинення злочину, ОСОБА_7 не заперечується, а лише оспорюється викладені в таких документах відомості та обставини.

Більш того, ОСОБА_7 не заперечує і факту підписання ним особисто вказаних документів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відомості про кримінальне правопорушення №00000022 були внесені 5 січня 2024 року, зі змісту заяви про вчинення злочину, ОСОБА_7 неодноразово викликався впродовж січня 2024 року до приміщення УСР, де з ним проводились слідчі процесуальні дії, проте, із заявою про вчинення злочину, через адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернувся тільки 7 березня 2025 року, тобто коли кримінальне провадження вже перебувало на розгляді в Орджонікідзевському (на цей час - Вознесенівському) районному суді м. Запоріжжя.

Долучені до заяви про вчинення злочину заяви ОСОБА_7 , адресовані адвокату ОСОБА_6 щодо тиску на нього з боку правоохоронних органів, також датовані 12 січня 2025 року та 13 січня 2025 року, тобто майже через рік після проведення з ОСОБА_7 слідчих процесуальних дій в якості потерпілого.

Наведене дає підстави вважати, що впродовж року, після внесення відомостей до ЄРДР у вказаному кримінальному провадженні, а також під час проведення слідчих та процесуальних дій ОСОБА_7 не оспорював та не заперечував той факт, що він є потерпілим та те, що відомості, викладені в заяві про вчинення злочину і в інших процесуальних документах, не відповідають дійсності.

На переконання колегії суддів, в заяві, поданої адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , відсутні факти заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам останнього, перевищення влади або службових повноважень посадовими особами УСР в Запорізькій області ДСР Національної поліції України та слідчого управління ГУНП в Запорізькій області.

З огляду на викладене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, заява адвоката ОСОБА_6 , подана в інтересах ОСОБА_7 , не містить об`єктивних даних, які б дійсно могли свідчити про ознаки злочину, що унеможливлює внесення до ЄРДР відомостей про конкретне кримінальне правопорушення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 щодо невнесення керівником ТУ ДБР (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4