г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2318/25
Номер провадження 1-кп/213/209/25
В И Р О К

Іменем України

21 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18.04.2025 року за №0000138 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина 2021 року народження, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізацій, увільнений від посади головного сержанта 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 17 квітня 2025 року близько 19 години 30 хвилин був зупинений працівниками правоохоронного органу, а саме поліцейськими відділу реагування патрульної поліції КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Під час перевірки документів ОСОБА_4 , поліцейські виявили що обвинувачений перебував у нетверезому стані та запропонували йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що обвинувачений відмовився. Оскільки обвинувачений є таким, що самовільно залишив військову частину, злякався, що поліцейські його доставлять до ТЦК, тому вирішив запропонувати надати неправомірну вигоду поліцейським екіпажу ВРПП ГУНП в Дніпропетровській області, запропонувавши кожному по сто доларів США. Поліцейські екіпажу «Меридіан 300» ВРПП ГУНП в Дніпропетровській області, усвідомлюючи, що пропозиція обвинуваченого свідчить про намір та готовність надати неправомірну вигоду, повідомили про подію на лінію «102» і в подальшому слідчо-оперативній групі відділення поліції № 7 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для фіксації факту вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй владі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому. Підтвердив, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, наведених у обвинувальному акті та показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення від нього не надходило. Суду показав, що оскільки він перебуває у статусі такого, що самовільно залишив військову частину, боявся, що поліцейські доставлять його або до ТЦК або до СБУ, та його повернуть до частини, де щодо нього вчинялися неправомірні дії. На даний час він бажає повернутися на військову службу та вирішує питання щодо переводу в іншу частину.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення визнає повністю. Обвинувачений дане клопотання підтримав.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння кримінальних правопорушень, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінального правопорушення, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, без проведення допиту свідків, та дослідженням матеріалів, що стосуються даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскарженні цих обставин в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, безпосередньо допитавши у судовому засідання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку по те, що ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй владі.

При вирішенні питання відносно призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.

При призначенні покарання суд виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд установив, що він в силі ст. 89 КК України не судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні малолітнього силу.

Обставин, які обтяжують покарання на підставі ст. 67 КК України, не встановлено. Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 41ст. 369 КК України, у виді штрафу.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною другою статті 394 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена 21 травня 2025 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1