Провадження № 1-кс/202/4131/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 17.01.2024 за № 0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на відчуження, на розпорядження, на користування та на передачу в оренду майна, яке згідно постанови слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000035, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га; заборонити усім суб`єктам, які мають право здійснювати повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дій (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно вказаних земельних ділянок; заборонити усім центральним органам виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин, усім державним кадастровим реєстраторам, усім адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, усім держателям Державного земельного кадастру, усім адміністраторам Державного земельного кадастру та іншим суб`єктам, які мають право здійснювати повноваження щодо ведення, внесення та надання відомостей Державного земельного кадастру, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Постанови КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру», вчиняти будь-які дії у Державному земельному кадастрі відносно вказаних земельних ділянок (вносити будь-які зміни, надавати відомості по вказаним земельним ділянкам, скасовувати обмеження у їх використанні, а також інші дії, що здійснюються в Державному земельному кадастрі); зобов`язати суб`єкта, який має право здійснювати повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо заборони розпорядження, відчуження, передачі в оренду та користування вказаними земельними ділянками; зобов`язати суб`єкта, який має право здійснювати повноваження щодо ведення, внесення та надання відомостей Державного земельного кадастру, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Постанови КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру», внести відповідні відомості до Державного земельного кадастру щодо заборони розпорядження, відчуження, передачі в оренду та користування вказаними земельними ділянками.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала інформація працівників Кам`янського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про те, що група осіб до складу якої входять посадові особи влади та місцевого самоврядування за допомогою цивільних осіб, використовуючи підроблені дозвільні документи наприкінці 2023 року, оформили на підконтрольних осіб право власності на земельні ділянки. В подальшому під час виконання доручення працівниками УСБУ встановлено, що за наявною інформацією, групою осіб, до складу якої входять посадові особи органів влади та місцевого самоврядування, адвокати, державні реєстратори та підприємці Дніпропетровської області, використовуючи підроблені дозвільні документи, було привласнено земельні ділянки, що знаходяться на території лісового масиву (загальна площа 3,46 га). Зокрема, встановлено, що мешканець м. Кам`янське Дніпропетровської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав у власність земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0071, площею 2 га. Підставою для отримання земельної ділянки є рішення сесії Петриківської селищної ради Дніпропетровської області від 23.08.2023 № 553-18/VIII, якою здійснено затвердження проектної документації з землеустрою земельної ділянки та передану останню у власність. У подальшому, 01.09.2023, державний реєстратор Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_5 . Цільове призначення 01.03. Для ведення особистого селянського господарства.

Встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснено ДП «Дніпровський інститут землеустрою», проектант ОСОБА_7 .

У той же час, державну реєстрацію земельної ділянки здійснено 10.08.2023 відділом № 3 Управлінням надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Київській області.

У подальшому, зазначена земельна ділянка, 02.11.2023, була продана ОСОБА_5 на користь мешканця Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Адресою розташування земельної ділянки вказано: Дніпропетровська область, Дніпровський (попередня назва Петриківський) район, Петриківська селищна територіальна громада, Крівець залив, 6 км мостового переходу Дніпродзержинськ-Лівий берег, 10. Договір купівлі-продажу завірив приватний нотаріус Дніпровського районного нотаріального округу ОСОБА_9 .

Вартість земельної ділянки склала 320 тис.грн.

Крім цього, поруч із зазначеною земельною ділянкою, цією ж групою осіб оформлено право власності на суміжну земельну ділянку за кадастровим номером: :01:001:0076, площею 1,4539 га. Власником земельної ділянки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Підставою для отримання земельної ділянки є рішення сесії Петриківської селищної ради Дніпропетровської області від 22.09.2023 № 581-19/VIII, якою здійснено затвердження проектної документації з землеустрою земельної ділянки та передану останню у власність. У подальшому, 03.10.2023, державний реєстратор Китайгородської сільської ради Дніпропетровської області ОСОБА_6 , здійснив державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_10 . Цільове призначення 01.03. Для ведення особистого селянського господарства.

Встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки також здійснено ДП «Дніпровський інститут землеустрою», проектант ОСОБА_7 .

У той же час, державну реєстрацію земельної ділянки здійснено 10.08.2023 відділом № 5 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Київській області.

Також встановлено, що зазначені земельні ділянки відносяться до земель лісового фонду та перебувають на балансі ДП «Ліси України», що унеможливлює їх виділення у якості земель сільськогосподарського призначення.

Фактично, зазначені земельні ділянки представляють собою єдиний масив, огороджений парканом, на якому ростуть багаторічні дерева та розташовані будівлі бази відпочинку.

За наявними даними, у якості підстав для зміни цільового призначення земель було наявність на їх території комплексу сільськогосподарських будівель, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, селищна рада Курилівська, Крівець залив, 6 км мостового переходу Дніпродзержинськ-Лівий берег, будинок 10, які належали ОСОБА_5 .

У той же час встановлено, що попередньо зазначені будівлі були оформлені як база відпочинку «Світлячок», розташована за адресою: Дніпропетровська область, Петриківський район, селищна рада Курилівська, Крівець залив, 6 км мостового переходу Дніпродзержинськ-Лівий берег, будинок 8/10. Зміна цільового призначення будівель здійснена неналежним чином, ймовірно шляхом підроблення документів БТІ, без внесення змін до містобудівної документації.

Крім того, за отриманими даними до органів Національної поліції надходило повідомлення на лінію «102» стосовно незаконного привласнення земель лісового фонду, однак останні не вжили належних заходів з перевірки та документування зазначених фактів, вказана обставина стала за можлива внаслідок прикриття протиправної діяльності фігурантів працівником Національної поліції та забезпечення невжиття органами національної поліції заходів правового реагування.

В ході перевірки зазначеної інформації отримано відповідь на запит ДП Ліси України Філія «Петриківське лісове господарство» відповідно до якого, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0071, :01:001:0076 площею 1,4539 знаходяться на землях державного лісового фонду в Курилівському лісництві філії в кварталі 50, виділ 20, на території Петриківської селищної ради та знаходиться в постійному користуванні філії «Петриківське лісове господарство» ДП «Ліси України» на підставі матеріалів лісокористування, планово-картографічних матеріалів, які відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, є документами, що підтверджують це право на раніше надані землі. Таким чином, земельні ділянки, що охоплені матеріалами лісовпорядкування державного підприємства на підставі відповідних рішень органів влади, можуть перебувати лише у державній власності. Відповідно до Відомостей з Державного земельного кадастру земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0071, :01:001:0076 відносяться до «земель рекреаційного призначення», цільове призначення - 07.01 «для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення».

Під час досудового розслідування допитано свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що проживає на земельній ділянці Курилівської сільської ради, Кравець залив по вулиці Зеленій, 1, поряд з його ділянкою в лісній зоні розташовувалась база відпочинку, що належала заводу «ДМК». Як йому стало пізніше відомо, завод «ДМК» продав базу відпочинку та нові власники почали активно вирубувати лісові насадження, що заборонено законом, крім цього нові власники земельних ділянок не звертались до нього як володільця суміжної земельної ділянки, як того потребує законодавство, з метою розмежування земельних ділянок.

Також допитано лісничого Кирилівського лісництва ОСОБА_12 , який пояснив, що став свідком того як в грудні 2023 року невідомі особи проводили вирубку лісових насаджень на земельній ділянці в районі 20 виділу 50 кварталу, що відносяться до земель лісового фонду внаслідок чого ним були викликані працівники поліції. Також останній повідомив, що останні роки на рівні законодавства зафіксована заборона про виведення земель із лісового фонду та теоретично надання їх у приватне володіння, що меже свідчити про незаконну діяльність вказаних осіб та використання підроблених документів.

В рамках вказаного кримінального провадження проведено судову експертизу з питань землеустрою, відповідно до висновку якої встановлено, що фактичний порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га, Що належить ОСОБА_8 , не відповідає затвердженій документації із землеустрою, правовстановлювальним документам на дану земельну ділянку, містобудівній документації та вимогам нормативно- правових актів з питань землеустрою та землекористування в тому числі щодо зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки до Державного земельного кадастру та реєстру прав на нерухоме майно (докладніше в дослідницькій частині цього висновку).

Також встановлено, що розроблена документація із землеустрою на земельну ділянку :01:001:0071 площею 2 га та її затвердження не можуть вважатись такими що відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. Невідповідності полягають у відсутності в складі та змісті цієї документації із землеустрою обов`язкових складових, використанні недостовірної вихідної інформації про земельну ділянку та ігноруванні вимог лісового та водного кодексів під час формування земельної ділянки, як об`єкта земельних відносин. А також, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га за документацією із землеустрою змінено, але не затверджено і, за результатами дослідження попереднього питання (пит №2), не може вважатись здійсненим відповідно до вимог земельного законодавства та інших нормативних документів з питань землеустрою та землекористування.

Вказані дві земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:0071 та :01:001:0076 знаходяться поряд одна з одною, тобто вони обидві розташовані на території Петриківської селищної ради Дніпропетровської області, але за межами населеного пункту, та до комунальної власності не передавались, отже перебували у державній власності, а у відповідності до ч.4 ст.122 Земельного Кодексу України передача у власність або у користування для всіх потреб земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності належить до повноважень центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

13 лютого 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпро проведені огляди земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0071 та :01:001:0076 з метою надання доступу експертові до об`єкту дослідження. В ході огляду було встановлено, що на території вказаних земельних ділянок відбувається незаконне будівництво капітальної будівлі з фундаментом.

19 травня 2025 року постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області вищевказану земельну ділянку визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою припинення протиправної діяльності, забезпечення збереження речових доказів, запобіганню можливості приховування, знищення майна на вказаних земельних ділянках та подальшого незаконного розпорядження і користування самою земельною ділянкою, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладені арешту на земельну ділянку, яку постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що у кримінальному провадженні вищевказані земельні ділянки визнано у встановленому порядку речовими доказами, з метою забезпечення збереження цих речових доказів та недопущення подальшого пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та можуть продовжити його вчинювати, необхідно накласти арешт на майно, що зазначено вище, та заборонити усім суб`єктам, які мають право здійснювати повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дій (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно вказаних земельних ділянок; заборонити усім центральним органам виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин, усім адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, усім держателям Державного земельного кадастру, усім адміністраторам Державного земельного кадастру, усім державним кадастровим реєстраторам та іншим суб`єктам, які мають право здійснювати повноваження щодо ведення, внесення та надання відомостей до Державного земельного кадастру, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Постанови КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру», вчиняти будь-які дії у Державному земельному кадастрі відносно вказаних земельних ділянок (вносити будь-які зміни, надавати відомості по вказаним земельним ділянкам, скасовувати обмеження у їх використанні, а також інші дії, що здійснюються в Державному земельному кадастрі).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи переважання інтересів суспільства у розкритті кримінального правопорушення над негативними наслідками арешту майна для певних осіб, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та іншого майна, яке визнане речовим доказом, право на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном підлягає тимчасовому обмеженню на підставі відповідної ухвали слідчого судді, в зв`язку з чим слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судове засідання слідчий не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в заяві вказав, що клопотання підтримує та просить його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, суд вважає за необхідне розглянути вказане клопотання за відсутності власника майна.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 17.01.2024 за № 0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України, таким чином при зверненні з клопотанням слідчим дотримані вимоги щодо підсудності даного клопотання.

Відповідно до витягу з ЄРДР № 0000035 від 17.01.2024 року, підставою для внесення відомостей до ЄРДР стала інформація працівників Кам`янського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області про те, що група осіб до складу якої входять посадові особи влади та місцевого самоврядування за допомогою цивільних осіб, використовуючи підроблені дозвільні документи наприкінці 2023 року, оформили на підконтрольних осіб право власності на земельні ділянки.

Згідно з протоколом огляду від 13.02.2025 року, прокурором було проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га, що розташована на території Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області. В ході огляду зафіксовано наявність будівельних матеріалів та проведення будівельних робіт, вирубування дерев та зняття верхнього шару ґрунту.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: зокрема збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га є об`єктом кримінально протиправних дій

В рамках кримінального провадження проведено судову експертизу з питань землеустрою, відповідно до висновку якої встановлено, що фактичний порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га, що належить ОСОБА_8 , не відповідає затвердженій документації із землеустрою, правовстановлювальним документам на дану земельну ділянку, містобудівній документації та вимогам нормативно- правових актів з питань землеустрою та землекористування в тому числі щодо зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки до Державного земельного кадастру та реєстру прав на нерухоме майно (докладніше в дослідницькій частині цього висновку).

Також встановлено, що розроблена документація із землеустрою на земельну ділянку :01:001:0071 площею 2 га та її затвердження не можуть вважатись такими що відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. Невідповідності полягають у відсутності в складі та змісті цієї документації із землеустрою обов`язкових складових, використанні недостовірної вихідної інформації про земельну ділянку та ігноруванні вимог лісового та водного кодексів під час формування земельної ділянки, як об`єкта земельних відносин. А також, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га за документацією із землеустрою змінено, але не затверджено і, за результатами дослідження попереднього питання (пит №2), не може вважатись здійсненим відповідно до вимог земельного законодавства та інших нормативних документів з питань землеустрою та землекористування.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 19.05.2025 року,

земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га є ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування при зведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує обставини, зазначені у клопотанні та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні та в межах якого подано клопотання, та приймає до уваги, що органом досудового розслідування доведено, що транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення та які мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та може бути використаним як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також суд враховує наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст.170КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.

Отже, з огляду на положення ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При вирішення питання про можливість накладення арешту на майно, слідчий суддя виходить з того, що матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність земельної ділянки ознакам речових доказів.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Вказане свідчить про слушність доводів клопотання й наявності підстав у слідчого судді задля задоволення вказаного клопотання.

Разом з тим, враховуючи, що зазначена земельні ділянки відносяться до земель лісового фонду та перебувають на балансі ДП «Ліси України», що унеможливлює їх виділення у якості земель сільськогосподарського призначення, а також приймаючи до уваги, що на території земельної ділянки відбувається будівництво, яке з великою ймовірністю загрожує довкіллю, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на земельну ділянку шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою, оскільки в ході проведення огляду земельної ділянки зафіксовано наявність будівельних матеріалів та проведення будівельних робіт, вирубування дерев та зняття верхнього шару ґрунту, що незастосування арешту майна шляхом заборони користування може призвести до наслідків, передбачених у ст.170 КПК України, зокрема, до його пошкодження, псування, знищення, перетворення.

При цьому, з метою дотримання принципів розумності, співмірності та недопущення надмірного втручання в здійснення права приватної власності, а також для забезпечення належного балансу між загальним інтересом суспільства у проведенні ефективного досудового розслідування і необхідністю повноцінного захисту основоположних прав і свобод конкретної особи, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту земельної ділянки з обмеженим обсягом обмежень, зокрема, без заборони володіння земельною ділянкою, що дозволить власнику продовжувати здійснювати фактичний нагляд та утримання майна в належному стані. Такий підхід є обґрунтованим та необхідним для уникнення непропорційного обмеження прав особи, а також запобігання потенційному погіршенню стану об`єкта нерухомості, що може завдати як матеріальної шкоди, так і порушити права третіх осіб.

Таким чином, обраний спосіб арешту відповідає засадам верховенства права, забезпечує ефективний баланс між інтересами правосуддя та захистом приватних інтересів особи, а також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо недопущення надмірного обмеження майнових прав.

На переконання слідчого судді, застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, а саме шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, не становить надмірний тягар як для власника майна і не порушує баланс між завданнями кримінального провадження та обмеженням права власності.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження судом не встановлено.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що такий захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення відповідних слідчих дій, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які у свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України, та відповідно до ст. 174 КПК України може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 17.01.2024 за № 0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0071 площею 2 га, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Заборонити усім суб`єктам, які мають право здійснювати повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дій (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав) відносно вказаних земельних ділянок.

Заборонити усім центральним органам виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин, усім державним кадастровим реєстраторам, усім адміністраторам центрів надання адміністративних послуг, усім держателям Державного земельного кадастру, усім адміністраторам Державного земельного кадастру та іншим суб`єктам, які мають право здійснювати повноваження щодо ведення, внесення та надання відомостей Державного земельного кадастру, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Постанови КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру», вчиняти будь-які дії у Державному земельному кадастрі відносно вказаних земельних ділянок (вносити будь-які зміни, надавати відомості по вказаним земельним ділянкам, скасовувати обмеження у їх використанні, а також інші дії, що здійснюються в Державному земельному кадастрі).

Зобов`язати суб`єкта, який має право здійснювати повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо заборони розпорядження, відчуження, передачі в оренду та користування вказаними земельними ділянками.

Зобов`язати суб`єкта, який має право здійснювати повноваження щодо ведення, внесення та надання відомостей Державного земельного кадастру, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Постанови КМУ від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру», внести відповідні відомості до Державного земельного кадастру щодо заборони розпорядження, відчуження, передачі в оренду та користування вказаними земельними ділянками.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1