Справа№751/4139/25
Провадження №1-кс/751/1123/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні за №0000997 від 02.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000997 від 02.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, за фактом жорстокого поводження з цивільним населенням та у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчиненому групою осіб на території с. Ягідне Чернігівського району та області.

Під час досудового розслідування встановлено, що З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Згідно з положеннями ст. 27 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року (далі ЖК(IV)), особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Відповідно до ст. ст. 31-32 ЖК (IV) забороняється, зокрема: жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей; застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Статтею 147 Конвенції передбачено, що серйозними порушеннями є дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції, зокрема нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом.

Згідно з положеннями ст. 48 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року (далі ДП І), для забезпечення поваги й захисту цивільного населення та цивільних об`єктів сторони, що перебувають у конфлікті, повинні завжди розрізняти цивільне населення й комбатантів, а також цивільні й воєнні об`єкти та відповідно спрямовувати свої дії тільки проти воєнних об`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ДП І цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями.

Згідно з ч. 2 ст. 51 ДП І цивільне населення як таке, а також окремі цивільні особи не повинні бути об`єктом нападів.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 75 ДП І тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб. Заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів: a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема: a.1) вбивство; a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні; a.3) тілесні покарання; a.4) каліцтво; b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі; c) взяття заручників; d) колективне покарання; e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Також відповідно до п. а ч. 3 ст. 85 ДП І перетворення цивільного населення або окремих цивільних осіб на об`єкт нападу є серйозним порушенням цього Протоколу, коли вони вчиняються навмисне на порушення відповідних положень цього Протоколу і є причиною смерті або серйозного тілесного пошкодження чи шкоди здоров`ю.

Крім того, відповідно до ст. 8(2)(а)(і) Римського статуту Міжнародного кримінального суду (далі РС МКС) умисне вбивство, 8(2)(а)(іі) нелюдське поводження, ст. 8(2)(а)(vii) незаконне ув`язнення та 8(2)(b)(і) умисне спрямування нападів на окремих цивільних осіб, що не беруть безпосередньої участі у воєнних діях є воєнними злочинами.

Збройне захоплення с. Ягідне Чернігівської області почалося разом із повномасштабним вторгненням РФ в Україну, та з 03.03.2022 територія населеного пункту перейшла під контроль військовослужбовців ЗС РФ.

Громадяни РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади (ВЧ НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовець НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади

(ВЧ НОМЕР_2 ) НОМЕР_3 армії Центрального військового округу ЗС РФ та, з березня

2022 року, перебували у тимчасово зайнятому АДРЕСА_1 , тобто брали участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ та усвідомлювали свою участь у збройному конфлікті.

Так, 06.03.2022 у період часу з 10 год. до 11 год. ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , одягнуті у військову форму, відкрито демонструючи автоматичну вогнепальну зброю невстановленого зразка, перебуваючи в тимчасово зайнятому збройними силами РФ с. Ягідне Чернігівського району Чернігівської області, зайшли на територію приватного господарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , яке не є військовим об`єктом, де у приміщенні погребу виявили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які на момент події у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебували, жодної зброї не мали, участі у бойових діях не брали, до таких дій не готувалися і були одягнені у цивільний одяг.

Надалі, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи в середині погребу, усвідомлюючи, що перед ними цивільні особи, які не мають можливості чинити опір, з метою перевірки мобільного пристрою, який тримав у руках ОСОБА_8 та отримання інформації про можливу співпрацю з військовослужбовцями Збройних Сил України, діючи в порушення вимог ст. ст. 4, 27, 31, 32, 147 ЖК (ІV) та ст. ст. 48, 75 (1), (2) (а) ДП І, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, користуючись своєю фізичною перевагою та наявністю автоматичної вогнепальної зброї невстановленого зразка, наказали ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вийти з території подвір`я, чим умисно позбавили можливості вільно пересуватись, протиправно перешкоджаючи їм обирати за своєю волею місце знаходження, тобто, здійснив незаконне позбавлення волі (нелегальне ув`язнення) осіб, що перебуває під захистом (ст. 147 ЖК (ІV)).

ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 доставили ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до невстановленого досудовим розслідуванням місця, де незаконно утримували їх до 08.03.2022.

Надалі, 08.03.2022, в обідню пору доби (точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 доставили

ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до подвір`я господарства

АДРЕСА_1 , діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 4, 27, 31, 32, 147 ЖК (ІV) та ст. ст. 48, 51, 75 (1), (2) (a), (b) ДП І, усвідомлюючи явну злочинність власних дій, користуючись своєю фізичною перевагою та наявністю автоматичної вогнепальної зброї невстановленого зразка, продовжували їх незаконне утримання, шляхом розміщення біля воріт у положенні стоячи на колінах із заведеними за спину та зав`язаними мотузкою зап`ястями, тобто здійснили нелюдяне поводження.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , наказали ОСОБА_8 та ОСОБА_11 йти до погребу на території господарства

АДРЕСА_1 , та у порушення вимог ст. ст. 4, 27, 31, 32, 147 ЖК (ІV) та ст. ст. 48, 51, 75(2)(а.1),

85(3)(а) ДП І, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, усвідомлюючи, що потерпілі були цивільними особами, з метою їх умисного вбивства, завели в середину, та використовуючи вогнепальну автоматичну зброю типу АК-74 здійснили постріли у їх напрямку.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потерпілим спричинено тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_8 у вигляді двох проникаючих вогнепальних наскрізних поранень грудної клітки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та кільцеподібних саден у ділянці зап`ясть, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

ОСОБА_11 , у вигляді не менше одинадцяти наскрізних та сліпих вогнепальних поранень грудної клітки, живота, нижніх кінцівок і шиї, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та ОСОБА_11 померли на місці події.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок двох проникаючих вогнепальних наскрізних поранень грудної клітки з пошкодженням серця та лівої легені.

Смерть ОСОБА_11 настала від масивної крововтрати внаслідок множинних наскрізних та сліпих вогнепальних поранень грудної клітки, живота, нижніх кінцівок, шиї.

Таким чином, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в умовах міжнародного збройного конфлікту та у зв`язку з ним, вчинив жорстоке поводження з цивільним населенням та порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме: нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) цивільних осіб, що перебувають під захистом ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , нелюдське поводження, умисне спрямування нападу на цивільних осіб, що не беруть безпосередньої участі у воєнних діях, поєднаний з умисним вбивством, чим порушив вимоги ст. ст. 4, 27, 31, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. ст. 48, 51, 75 (1), (2)(а), (а.1), (b), 85(3)(а) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08 червня 1977 року.

На підставі зібраних доказів 04.04.2025 старшим слідчим СУ ГУНП в Чернігівській області за погодженням з прокурором у провадженні складено повідомлення про підозру громадянину Російської Федерації, військовослужбовцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ак-Довурак Республіки Тива Російська Федерація, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , військовослужбовцю НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади (ВЧ НОМЕР_2 ) НОМЕР_3 армії Центрального військового округу ЗС РФ, за фактом жорстокого поводження з цивільним населенням та у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчиненому групою осіб, вчиненому на території с. Ягідне, Чернігівського району та області.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.05.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчим визначений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу неможливо.

Клопотання розглядається слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного, за участі захисника.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні щодо задоволення клопотання покладалась на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Водночас відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000997 від 02.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

04.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, шляхом публікування 04.04.2025 повідомлення про підозру та повісток про його виклик на 09 год. 21.04.2025, 22.04.2025, 23.04.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/ povidomlennya-pro-pidozru-xomusku- ad-ta-povistka-pro-viklik-original-pereklad, а також в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - в газеті «Урядовий кур`єр» від 04.04.2025 за № 70 (7995) в рубриці «Оголошення» та за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4

Окрім того, з метою вжиття всіх заходів належного повідомлення ОСОБА_6 про повідомлення йому про підозру та виклик його до органу досудового розслідування, із застосуванням багатоплатформовому месенджері здійснено надіслання повідомлення про підозру та повісток його про виклик.

Отже, ураховуючи вимоги кримінального процесуального законодавства України з моменту опублікування повідомлення у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 вважається належним чином повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

На виконання вимог ст.ст. 49, 52 КПК України, копії зазначених повісток вручено захиснику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.05.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування цього кримінального провадження.

Виходячи з наявних у матеріалах справи даних, а саме: протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 ; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_12 ; протоколу; протоколу огляду місця події, де зафіксоване місце проживання, місце затримання потерпілих: приміщення погребу на території господарства по АДРЕСА_2 ; протоколу огляду місця події, де зафіксовано місце утримання та розстрілу потерпілих: погріб на території господарства по АДРЕСА_4 ; протоколу огляду місця події, де зафіксовані кульові поранення на тілі трупу ОСОБА_8 , а також зап`ястя зв`язані синтетичною мотузкою, з великою кількістю вузлів; висновку судово-медичної експертизи № 610 від 05.07.2022, відповідно до якого встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок від двох проникаючих вогнепальних, наскрізних поранень грудної клітки з пошкодженням серця та лівої легені; протоколу огляду місця події, де зафіксовані вогнепальні поранення на тілі трупу ОСОБА_11 , а також зап`ястя зав`язані мотузкою; висновку судово-медичної експертизи № 604 від 06.07.2022, згідно якого встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала внаслідок не менше одинадцяти сліпих та наскрізних вогнепальних поранень грудної клітки, живота та нижніх кінцівок, під час проведення дослідження вилучено два предмети схожі на кулі; висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/125-22/4366 від 19.07.2022, відповідно до якого, встановлено, що три предмети схожі на кулі є частинами боєприпасів, кулями зі сталевими сердечниками 5,45мм; протоколів допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ,; протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_19 , протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_9 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_12 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_17 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_19 ; матеріалів виконання доручень слідчого у порядку ст. 40 КПК України, за якими встановлені особи, причетні до протиправних дій стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_11 та підшукано осіб з числа військовослужбовців ЗС РФ з метою пред`явлення для впізнання потерпілій та свідкам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також встановленням їх ідентифікаційних даних та приналежності до ЗС РФ, зокрема до проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 ; протоколу огляду сторінок в соціальній мережі «ВКонтакте» та «Одноклассники», якими користуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; інформацією ГУР МОУ, згідно якої встановлено, що в березні 2022 року в районі АДРЕСА_1 , серед інших перебував особовий склад НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади (ВЧ НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також повні анкетні дані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та ідентифікації їх, як військовослужбовців ВЧ НОМЕР_2 , а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри (для даної стадії досудового розслідування) ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри (для даної стадії досудового розслідування) у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, в судовому засіданні доведено наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній перебуває на території держави-агресора Російської Федерації, постановою слідчого від 24.04.2025 у зв`язку із переховуванням від слідства, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, а отже, слідчий суддя доходить висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні слідчого, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

До того ж, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 438 Кримінального кодексу України, за наявності зазначених у ст. 177 цього Кодексу ризиків, застосовується безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до абз.7 п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Питання про застосування такого запобіжного заходу буде вирішено після доставки підозрюваного до місця кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Виходячи з наведених норм, за встановлених слідчим суддею обставин, є достатні підстави для задоволення клопотання та обрання запропонованого органом досудового розслідування запобіжного заходу.

Керуючись статтями ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ак-Довурак Республіки Тива Російської Федерації, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , військовослужбовцю НОМЕР_1 окремої мотострілецької бригади (ВЧ НОМЕР_2 ) НОМЕР_3 армії Центрального військового округу ЗС РФ, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 16 травня 2025 року.

Слідчий cуддя ОСОБА_1