Справа № 369/5124/24
Провадження № 11-кп/824/3884/2025 Суддя-доповідач ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю:

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого та його захисника на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2025 року, якою продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою строком на 60 днів, до 30 травня 2025 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006023 від 31 грудня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 307 КК України та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів, до 30 травня 2025 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою, обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби за адресою: АДРЕСА_1 .

Такі вимоги мотивує тим, що ризики, на які посилається в ухвалі суд, є безпідставними та спростовуються даними про особу ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання та роботи, де позитивно харектеризується, одружений, раніше не судимий. При цьому, захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_5 тривалий час хворіє на захворювання легень і перебування в умовах слідчого ізолятора негативно впливає на стан його здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги мотивує тим, що стороною обвинувачення не доведено обгрунтованість існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не доведено неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку вимог та доводів поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду суд врахував, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами (ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України) та особливо тяжким (ст. 348 КК України), два з яких є насильницькими та маютьпідвищений ступінь суспільної небезпеки, та за які, у разі визнання його винуватим може бути засуджений до покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може вчиняти дії з метою переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Крім того, судом у повній мірі враховано дані про особу обвинуваченого, якийодружений, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на утриманні осіб не має, має хронічні захворювання, та зроблено обгрнутований висновок про те, що вказані обставини у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для спростовування заявлених прокурором ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

На переконання колегії суддів, судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого та зроблено вмотивований висновок про те, що на даний час немає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про необхідність застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду матеріалів провадження.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів, за наслідками їх розгляду, вважає необхідним апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, обгрунтовану та вмотивовану - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2025 року, якою продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, до 30 травня 2025 року включно, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: