Провадження № 11-кп/824/2142/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 засуджений вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03.08.2022 року за ч.3 ст.27, п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.12.2023 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03.08.2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , було змінено та на підставі 4.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 04.07.2013 року по 05.07.2014 року та з 08.02.2018 року по 12.12.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.12.2023 року ОСОБА_7 залишено в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» тимчасово, у зв`язку з розглядом кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Захисник засудженого звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного 03 серпня 2022 року вироком Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 вересня 2024 року в задоволенні клопотання відмовлено, оскільки судом не встановлено підстав, для застосування положень ст. 81 КК України, а матеріали особової справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_7 виявляв бажання, залучався до праці та своєю суспільною поведінкою довів своє виправлення, заохочень не має. Також судом встановлено, що ОСОБА_7 вину свою не усвідомлює та заперечує, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, не виправився та не перевиховався. Судом також враховано, що ОСОБА_7 притягався до кримінальної відповідальності, зокрема, 07 серпня 2020 року вироком Деснянського районного суду м. Києва, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369, ч. 2 ст. 393 КК України, а також відносно останнього на даний час здійснюється судовий розгляд кримінального провадження колегією суддів Вищого антикорупційного суду за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, а також на розгляді колегії суддів Києво-Святошинського здійснюється розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчин+енні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі захисник засудженого просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги та доповненнях до неї посилається на необґрунтованість та незаконність рішення суду та зазначає, що станом на день винесення ухвали 05.09.2024 року з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року) строк відбутого покарання ОСОБА_7 сягав 14 років 5 місяців 2 дні.

Також вважає, що судом належним чином не було враховано особу засудженого, який зарекомендував себе з позитивного боку перебуваючи під вартою в ІТТ ГУНП у м. Києві. Перебуваючи в ДУ «Київський слідчий ізолятор» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не має, скарги від інших засуджених та співробітників установи щодо нього відсутні, конфліктних ситуацій не створював, неодноразово виявляв бажання та звертався до керівництва із заявами щодо його працевлаштування, однак вказані звернення були залишені без розгляду.

Окрім того, зазначає, що ОСОБА_7 перебуває у шлюбі, має сім`ю, четверо дітей, один з яких неповнолітній, та батька похилого віку. Вказує, що засуджений має постійне місце проживання, та після звільнення має можливість працевлаштуватися.

Вважає незаконними та необґрунтованими зазначені судом причини для відмови у задоволенні клопотання, оскільки ОСОБА_7 не залучали до праці з незалежних від нього причин, хоча останній і виявляв таке бажання. При цьому норми ст.ст. 89, 118 КВК України щодо залучення особи до праці, не розповсюджуються на ОСОБА_7 з огляду на тяжкість інкримінованого йому злочину та розглядом іншого провадження, про що було поінформовано суд, однак вказана інформація була проігнорована судом та не надано їй належної оцінки. Також до ОСОБА_7 було застосовано заходи безпеки, якими обмежено доступ до ОСОБА_7 , вказаним обставинам також не було надано оцінки.

Також зазначає, що невизнання ОСОБА_7 своєї вини, а також наявність щодо нього інших кримінальних проваджень не є умовами для неможливості застосування положень ст. 81 КК України та таке посилання суду вважає законодавчо необґрунтованим.

Під час апеляційного розгляду від захисника надійшли зміни до апеляційної скарги, які підтримані засудженим, про необхідність скасування ухвали суду та призначенням нового розгляду клопотання з тих підстав, що, всупереч вимогам ч.3 ст.539 КПК України, клопотання було розглянуто судом колегіально, а не суддею одноособово, тобто незаконним складом суду.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали змінену апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із змісту ч.3 ст.539 КПК України вбачається, що клопотання про вирішення питання , пов`язаного із виконанням вироку, розглядається суддею одноособово, крім питання щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, розгляд якого здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії від 04.09.2024 року ( т.1 а.187) на розгляд клопотання захисника засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання визначений колегіальний склад суду у кількості трьох суддів.

Судове рішення ухвалено колегіально судом у складі трьох суддів.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника, який стверджує, що розгляд питання, пов`язаного із виконанням вироку щодо ОСОБА_7 здійснено незаконним складом суду, а саме колегію із трьох суддів, усупереч положенню ч. 3 ст.539 КПК України, відповідно до якого це питання вирішує суддя одноособово.

Дійсно ч.3 ст.539 КПК України передбачено, що питання , пов`язане з виконанням вироку , вирішується суддею одноособово.

Проте, колегія суддів вважає, що розгляд цього питання колегією у складі трьох суддів не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а радше є додатковим заходом для забезпечення більш неупередженого розгляду у справі про вчинення злочину, за який особа відбуває покарання у виді 15 років позбавлення волі. Окрім того, оскільки суддя-доповідач не висловив окремої думки щодо ухвали колегії суддів про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від покарання, то вирішення цього питання суддею одноособово не вплинуло б на результат розгляду.

З огляду на наведене відсутні підстави вважати, що розгляд клопотання про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, колегією суддів,а не суддею одноособово, не є тією обставиною, яка б слугувала підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого залишити без задоволення, а

ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05.09.2024 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: