Справа № 277/420/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 року селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ємільчине кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001699 від 27 грудня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Одеса, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянин України, неодруженого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №34 від 22.08.2023 ОСОБА_5 призначено на посаду кулеметника 3 піхотного відділення 3 піхотного взводу 1 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано на всі види забезпечення.

У відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX. На даний час воєнний стан продовжений до 07.08.2025.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Так, солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем по мобілізації, перебуваючи на посаді кулеметника 3 піхотного відділення 3 піхотного взводу 1 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 , 256 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 09.12.2023 о 20 год. 30 хв. самовільно залишив Військову частину НОМЕР_1 , що дислокувалася у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 06.11.2024, коли був доставлений працівниками ВСП до другого слідчого відділу з (дислокацією у м. Житомир) ТУ ДБР у м. Хмельницькому за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 54.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення військової частини та причини самовільного залишення військової частини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану .

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокувалася у АДРЕСА_2 . 09 грудня 2023 року залишив територію розташування військової частини, побув деякий час у м. Житомир, а потім поїхав у м. Одесу, оскільки сильно заскучав за дочкою. ОСОБА_5 підтвердив усі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, які визнаються судом належними, допустимими і достатніми, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння.

Вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 407 КК України, доведена сукупністю зібраних, перевірених і досліджених в судовому засіданні, матеріалах кримінального провадження, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.12.2023;

- постановою ТУ ДБР у м. Хмельницькому про визначення слідчої групи, яка здійснюватиме досудове розслідування у кримінальному провадженні та визначення старшого слідчої групи від 05.03.2025;

- постановою Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону про визначення групи прокурорів від 28.12.2023;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 №16 про призначення ОСОБА_5 на посаду кулеметника 3 піхотного відділення 3 піхотного взводу 1 піхотної роти Військової частини НОМЕР_1 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2023 №34 про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу солдата ОСОБА_5 ;

- розпискою ОСОБА_5 від 01.11.2023 про ознайомлення з нормами статей, що стосуються військових злочинів, в т.ч. з статтею 407 КК України;

- рапортом т.в.о. командира 1 піхотної роти ВЧ НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_6 про те, що 09.12.2023 під час вечірньої перевірки особового складу був відсутній кулеметник 3 піхотного відділення 3 піхотного взводу 1 піхотної роти солдат ОСОБА_5 ;

- витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.12.2023 №147 про зняття з усіх видів забезпечення, незарахування строку до загального строку військової служби та строку вислуги у військовому званні, призупиненні виплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_5 з моменту самовільного залишення військової частини з 09.12.2023;

- витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.12.2023 №190 про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини солдатом ОСОБА_5 ;

- доповіддю т.в.о. начальника штабу ВЧ НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_7 щодо повідомлення командування Військової частини НОМЕР_2 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , керівнику Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері про відсутність на військовій службі без поважних причин солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 ;

- актом службового розслідування від 13.12.2023;

- витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.12.2023 №90 про результати службового розслідування по факту самовільного залишення місця розташування військової частини кулеметником 3 піхотного відділення 3 піхотного взводу 1 піхотної роти ВЧ НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 , який притягнутий до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у вигляді «сувора догана»;

- витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 №17 про звільнення від займаної посади і зарахування в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 з 17.01.2024 солдата ОСОБА_5 ;

- витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2024 №329 про виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5

- повідомленням багатопрофільного медичного центру Одеського національного медичного університету від 11.03.2025 №114 про те, що ОСОБА_5 в період з 15.03.2023 по теперішній час на стаціонарному лікуванні не знаходився;

- повідомленням КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Одеської міської ради від 10.03.2025 №199 про те, що ОСОБА_5 за допомогою не звертався.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану при викладених у вироку обставинах, оскільки його вина повністю доводиться доказами, дослідженими в ході судового розгляду, належність та допустимість яких визначено судом, відповідно до ст.ст. 85, 86 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує те, що він раніше несудимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває. Також суд враховує обставини злочину, дані про особу винного, який має на утриманні малолітню доньку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

В даному випадку необхідно зазначити, що на території України триває воєнний стан, а обвинувачений, будучи військовослужбовцем, зобов`язаний був непорушно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свої навички і майстерність, а також твердо знати й зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватися правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно перебувати у розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без відповідного дозволу.

Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність пом`якшуючої покарання обставини, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину та вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, наближене до мінімальної межі, в межах санкції ч.5 ст.407 КК України, якою передбачене покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років, а тому мінімальна міра покарання в межах санкції є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме особі ОСОБА_5 .

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Майнова шкода відсутня.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Обвинуваченому ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню 06.03.2025 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого відповідно до ухвали суду продовжено до 30.04.2025, відповідно до ухвали суду від 24.04.2025 продовжено строк тримання під вартою до 22.06.2025 включно, а тому до набрання вироком законної сили, обвинуваченому слід залишити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.03.2025 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1