Справа № 991/6011/25
Провадження 1-кс/991/6071/25
У Х В А Л А

07.07.2025 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0001151,

за участі представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

1.16.06.2025 адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) зі скаргою на бездіяльність прокурорів Офісу Генерального прокурора (далі - прокурор, ОГП), які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001151, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_3 від 09.06.2025 у порядку ст. 220 КПК України.

2.У цей же день, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, для розгляду скарги визначено слідчу суддю ОСОБА_1 .

3.Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

4.Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення скарги, покликаючись на те, що скарга не підлягає розгляду слідчим суддею ВАКС.

5.Дослідивши матеріали скарги, заслухавши адвоката та прокурора, слідча суддя дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

6.Скарга мотивована тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань (далі - ГСУ ДБР) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001151 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366-2 КК України.

7.Адвокат зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні розпочато на підставі заяви громадської організації «Київський міський комітет молодіжних організацій», відповідно до якої ОСОБА_3 , будучи з 2016 по 2019 роки народним депутатом України, а з 2020 року - депутатом Київської міської ради (далі - КМР), членом постійної комісії КМР з питань бюджету, соціально-економічного розвитку та інвестиційної діяльності та радником Київського міського голови, на систематичній основі отримує неправомірну вигоду в особистих інтересах, яку у подальшому легалізовує на території України. Також у заяві повідомлялось про те, що ОСОБА_3 та члени його родини набули у власність велику кількість рухомого та нерухомого майна, реальна вартість якого приховується у зв`язку з невідповідністю між доходами осіб, які його набули, та реальною вартістю. Окрім того у заяві зазначалось про внесення ОСОБА_3 недостовірної інформації до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

8.Окрім того, адвокат стверджує, що у цьому кримінальному провадженні слідчими ГСУ ДБР проведено обшуки автомобіля, який належить ОСОБА_3 , та за місцем проживання останнього, під час яких вилучено належне ОСОБА_3 майно.

9.Зазначені обставини, на переконання адвоката, вказують на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001151 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 та ч. 2 ст. 366-2 КК України, здійснюється саме щодо ОСОБА_3 , а тому таке підслідне детективам Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ).

10.У зв`язку з цим, 09.06.2025 ОСОБА_3 через офіційний сайт ОГП та за допомогою поштового зв`язку звернувся до старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001151 з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, у якому просив прийняти рішення про визначення підслідності та доручити здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні детективам НАБУ.

11.Проте, за покликанням скаржника, станом на 16.06.2025 клопотання ОСОБА_3 не розглянуто та відповідне процесуальне рішення не прийняте, а тому адвокат просить зобов`язати старшого групи прокурорів розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.06.2025 згідно положень ст. 220 КПК України.

12.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

13.Слідча суддя зазначає, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

14.Відповідно до частин 1, 2 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

15.Отже ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог частин 1, 2 ст. 220 КПК України.

16.Слідчою суддею встановлено, що у цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування було проведено обшук у автомобілі ОСОБА_3 , під час якого вилучено належне йому майно /а.с. 47-56 т. 1/, яке, як стверджує захисник, наразі не повернуто.

17.Відповідно до п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

18.Отже, слідча суддя переконана, що хоч ОСОБА_3 і не є стороною кримінального провадження, натомість є особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

19.На підставі викладеного, слідча суддя вважає, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу, а саме представником особи, інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк, на бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

20.І хоча за змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України скарга повинна бути подана саме, зокрема, особою, інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, однак слідча суддя застосовує норму статті 59 Конституції України. Остання є нормою прямої дії, та гарантує конституційне право на професійну правничу допомогу в контексті із офіційним тлумаченням відповідної норми у попередній редакції, здійсненого Конституційним Судом України у рішенні № 23-рп/2009 від 30.09.2009, де зазначається, що норму «кожен має право на правову допомогу» треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

21.Отже, на підставі ст. 59 Конституції України адвокат, який уповноважений ОСОБА_3 як заявником клопотання (що підтверджується копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером на надання правової допомоги), має право від його імені оскаржувати бездіяльність слідчого (детектива), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

22.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

23.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

24.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

25.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено таку умову, як вчинення зазначених кримінальних правопорушень, окрім інших, народним депутатом України, депутатом міської ради міста Києва.

26.У цьому кримінальному провадженні 24.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесено відомості за ч. 3 ст. 209 КК України про те, що депутат місцевої ради та члени його родини легалізували на території України грошові кошти, одержані злочинним шляхом, шляхом набуття у власність значної кількості нерухомого майна, а також криптоактивів, реальна вартість яких приховується у зв`язку з явною невідповідністю між доходами осіб, які таке майно набули та реальною вартістю набутого майна /а.с. 28 т. 1/.

27.Водночас, із матеріалів, доданих до скарги слідує, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001151 встановлюються обставини можливої причетності до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України ОСОБА_3 , як народного депутата України та депутата Київської міської ради, а також можливого вчинення ним же кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-2 КК України /а.с. 29-31, 44-58 т. 1/.

28.Окрім того, слідча суддя бере до уваги, що відповідно до ухвали колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 01.07.2025 у справі № 991/5465/25, колегія суддів на підставі наявних на час розгляду апеляційної скарги відомостей та встановлених обставин, керуючись ч. 1 ст. 33-1 КПК України, констатувала, що кримінальне провадження № 0001151 предметно підсудне Вищому антикорупційному суду.

29.За таких обставин, слідча суддя доходить до переконання, що скарга, всупереч твердженням прокурора, підлягає розгляду в цьому суді.

30.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

31.З приводу викладених у скарзі обставин слідча суддя зазначає таке.

32.Як уже зазначалось у цій ухвалі, про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

33.Слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001151 із клопотанням від 09.06.2025, у якому просив прийняти рішення про визначення підслідності та доручити здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні детективам НАБУ /а.с. 32-42 т. 1/.

34.За результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 прокурором ОСОБА_5 16.06.2025 винесено постанову про відмову у його задоволенні /а.с. 86(з), 87 т. 1/.

35.Копію постанови супровідним листом від 17.06.2025 № 31/2/1-31953-25 скеровано на адресу ОСОБА_3 , зазначену у клопотанні /а.с. 86 т. 1/.

36.Поряд з цим, адвокат наголошував на тому, що клопотання розглянуто прокурором з порушенням триденного строку, встановленого ст. 220 КПК України, та все ж наполягав на задоволенні скарги.

37.З цього приводу слідча суддя зазначає, що клопотання ОСОБА_3 датовано 09.06.2025, водночас, відомостей про те, коли воно фактично надіслане, або ж надійшло до ОГП та передане на розгляд безпосередньо прокурору ОСОБА_5 матеріали скарги не містять. Незважаючи на це, очевидно, що відповідне клопотання розглянуте у строк понад 3 дні.

38.Разом з тим, з огляду на зміст та мотиви прийнятого прокурором рішення, слідча суддя переконана, що порушення встановленого КПК України строку для розгляду клопотання ОСОБА_3 не вплинуло в цілому на результат прийнятого рішення за результатами такого розгляду.

39.Водночас, положення ч. 2 ст. 307 КПК України передбачають, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: (1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; (1-1) скасування повідомлення про підозру; (2) зобов`язання припинити дію; (3) зобов`язання вчинити певну дію; (4) відмову у задоволенні скарги.

40.Отже, з огляду на те, що на момент розгляду скарги прокурором розглянуто клопотання ОСОБА_3 та за результатами цього розгляду винесено вмотивовану постанову, копію якої надіслано особі, яка заявила клопотання, відсутні підстави для зобов`язання прокурора розглянути таке клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

41.А тому слідча суддя доходить висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись положеннями статей 2, 220, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1