1-кп/205/1132/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 серпня 2025 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду у спрощеному порядку кримінальне провадження за № 0000306 від 19 липня 2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді молодшої медичної сестри відділення анестезіології, реанімації інтенсивної терапії клініки анестезіології, реанімації інтенсивної терапії та детоксикації військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», раніше не судимого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 17 червня 2025 року близько 23-00 години, у ОСОБА_3 , який разом зі співмешканкою ОСОБА_4 , перебували на кухні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, почався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 , раптово виник кримінально-протиправний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптовий кримінально- протиправний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись у безпосередній близькості до останньої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, схопив останню правою рукою за обличчя та після зауваження ОСОБА_4 відпустив, після чого остання покинула кухню на дуже короткий проміжок часу. Після того як ОСОБА_4 повернулася на кухню, ОСОБА_3 схопив її правою рукою за волосся та потягнув останню до спальної кімнати, кинув на ліжко та почав наносити хаотичні удари правою та лівою рукою стиснутою в кулак у область тулубу, правої та лівої руки ОСОБА_4 , спричинив не менше десяти ударів, після чого остання внаслідок отриманих ударів впала з ліжка на підлогу. ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, схопив лівою рукою ОСОБА_4 за волосся, та потягнув її на лоджію, де підняв її на руки, звідки остання, чинячи спротив, впала спиною на підлогу. В той же час, ОСОБА_3 , користуючись тим, що остання впала спиною на підлогу, наніс їй не менше п`яти ударів лівою ногою у область тулубу, після чого перестав наносити удари та розпочав монолог в ході якого обговорював їх спільні відносини з ОСОБА_4 на протязі близько двох годин.

В подальшому, ОСОБА_3 , доводячи свій вищевказаний кримінально-протиправний умисел до кінця, перебуваючи у вищевказаному місці, схопив ОСОБА_4 лівою рукою за волосся та потягнув її у спальну кімнату, де посадив на ліжко і в той же час коли ОСОБА_4 почала кликати на допомогу, наніс не менше чотирьох ударів правою рукою стиснутою в кулак у область обличчя ОСОБА_4 .

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді: тридцяти одного синця - обличчя, тулубу, обох верхніх кінцівок, крововиливу слизової оболонки нижньої губи, що спричинені від дії не менш ніж 31-го травматичного впливу тупого твердого предмету (предметів). Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.349 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Потерпіла ОСОБА_4 також не заперечувала проти розгляду справи в спрощеному порядку, про що подала відповідну письмову заяву.

Ухвалою суду від 31 липня 2025 року, за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.381 та ст.382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, раніше не судимий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем служби характеризується посередньо, імпульсивний, неврівноважений, однак покаявся у вчиненому, на обліку в диспансерах та лікарнях міста не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення відносно особи з якою винний перебуває у сімейних або близьких стосунках.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявністю пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі передбаченому санкцією статті, при цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Судових витрат по справі не має.

Речових доказів по справі не має.

Керуючись ст.ст.100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,0 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1