печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31.01.2024 про закриття кримінального провадження № 0000012, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2021, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31.01.2024 про закриття кримінального провадження № 0000012, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження проведене неналежним чином, упереджено, не всебічно та в ході його здійснення не було встановлено всіх необхідних обставин. Вказав, що слідчим зроблено необґрунтований висновок про відсутність його заяви від 10.03.2020. Твердження в оскаржуваній постанові про те, що він не з`являвся на виклик до слідчого в ході досудового розслідування даного кримінального провадження з метою допиту є неправдивими. Вказав, що аналогічну за змістом постанову про закриття даного кримінального провадження вже було скасовано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у зв`язку з неналежним проведенням досудового розслідування.

Зауважив, що отримав оскаржувану постанову засобами поштового зв`язку 26.04.2024.

У зв`язку з цим ОСОБА_3 просив скасувати оскаржувану постанову .

ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу без його участі.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, 08.08.2024 подав до суду лист, в якому вказав, що заявник на неодноразові виклики слідчого та прокурора (процесуального керівника) для допиту по обставинам даного кримінального провадження та надання документів на підтвердження своїх доводів не з?явився, про поважні причини неявки, передбачені ст. 138 КПК України, не повідомив та не надав тому жодних доказів. Водночас, заявник шляхом подання скарг, у телефонному режимі, вдався до прямих погроз життю та здоров?ю слідчого, образ, нецензурної лексики та непроцесуальної поведінки, що відповідним чином зафіксовано. Вимоги ОСОБА_3 допитати його за місцем проживання, оскільки він не може приїхати, зважаючи на вказані обставини, відповідно до ст. 138 КПК України, не беруться до уваги. Постановою слідчого від 21.08.2023 за наслідками розгляду звернення ОСОБА_3 від 09.08.2023, поданого на спеціальну телефонну лінію Державного бюро розслідувань, останньому відмовлено у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Оцінюючи зібрані в ході досудового розслідування докази та встановлені обставини кримінального провадження, слідчий дійшов до висновку, що в межах даного кримінального провадження не встановлено будь-яких факів зловживання владою або службовим становищем будь-якою особою, а також факту спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, в тому числі заявнику, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

З огляду на наведене слідчий просив відмовити у задоволенні скарги.

Крім того, з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, надійшли матеріали кримінального провадження № 0000012 від 30.04.2021.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності сторін.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, надходить наступних висновків.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000012, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Досудове розслідування у вказаному провадженні розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2024, якою зобов?язано компетентних посадових осіб ТУ ДБР у м. Києві внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.04.2020 про вчинення кримінального правопорушення /а. м. 6/.

Слідчий суддя позбавлений можливості дослідити зміст вищевказаної заяви від 15.04.2020 про вчинення кримінального правопорушення, оскільки така заява відсутня в матеріалах даного кримінального провадження.

Так, відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України на стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою. Порушення строків її подання слідчим суддею протягом розгляду справи не встановлено.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 31.01.2024 є такою, що винесена передчасно, на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Кримінальна відповідальність, відповідно до ч. 1 ст. 364 КК України, настає за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб,

В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий вказав, що заява ОСОБА_3 від 15.04.2020 про вчинення кримінального правопорушення у матеріалах кримінального провадження та у відділі документального забезпечення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві відсутня, її місцезнаходження вжитими заходами не встановлено.

На запит слідчого з СУ ГУ НП в м. Києві надійшла копія звернення ОСОБА_3 , яка за вих. № Г-3329/03/20 від 23.03.2020 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, направлялася туди для розгляду за належністю. Вказане звернення стосується можливих неправомірних дій та рішень слідчих слідчого відділу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0009133 від 23.09.2015 за ч. 1 ст. 115 К України. Доводи, наведені у вказаному зверненні, проведеною СУ ГУНП в м. Києві перевіркою не знайшли своє підтвердження. Проведеним оглядом документів - Єдиного державного реєстру судових рішень, зі змісту судових рішень вбачається, що в провадженні слідчих СВ Оболонського РУ ГУНП в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009133 від 23.09.2015, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 115 К України, з посиланням на те, що 23.09.2015 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 вчинив самогубство, вистрибнувши з балкону будинку АДРЕСА_1 .

В ході розслідування провадження батька загиблого - ОСОБА_3 (заявника) було визнано потерпілим. Потерпілий під час розслідування заявив клопотання про перевірку версії того, що дружина загиблого ОСОБА_6 та його тесть ОСОБА_7 довели його сина ОСОБА_5 до депресивного стану та до самогубства, у зв`язку із чим просив призначити ОСОБА_5 посмертну психіатричну експертизу. Для проведення психіатричної експертизи судом надавався дозвіл на вилучення в Черкаській обласній психіатричній лікарні історії хвороби ОСОБА_5 , тощо. Дане кримінальне провадження неодноразово закривалось слідчими СВ Оболонського РУ ГУНП в м. Києві, проте за скаргами ОСОБА_3 відповідними ухвалами слідчих суддів Оболонського районного суду м. Києва вони скасовувалися, оскільки у кримінальному провадженні № 0009133 не проведено ряд слідчих та процесуальних дій. На неодноразові виклики слідчого т а прокурора (процесуального керівника) для допиту по обставинам даного кримінального провадження та надання документів на підтвердження своїх доводів ОСОБА_3 не з?явився без поважних на те причин.

Водночас, заявник шляхом подання скарг, у телефонному режимі, вдався до прямих погроз життю та здоров?ю слідчого, образ, нецензурної лексики та непроцесуальної поведінки, що відповідним чином зафіксовано. Вимоги ОСОБА_3 допитати його за місцем проживання, оскільки він не може приїхати, зважаючи на вказані обставини, відповідно до ст. 138 КШК України, не беруться до уваги.

Постановою слідчого від 21.08.2023 за наслідками розгляду звернення ОСОБА_3 від 09.08.2023, поданого на спеціальну телефонну лінію Державного бюро розслідувань, останньому відмовлено у визнанні потерпілим у даному кримінальному провадженні.

В межах даного кримінального провадження не встановлено будь-яких факів зловживання владою або службовим становищем будь-якою особою, а також факту спричинення істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, в тому числі заявнику, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб. Крім того, слідчий вказує, що органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії, а ОСОБА_3 знав про обов?язок з?явитись для участі у допиті у якості свідка та умисно ухилився від явки, чим проявив незацікавленість у розслідуванні кримінального провадження за своєю заявою.

З матеріалів кримінального провадження № 0000012 від 30.04.2021 вбачається, що 05.05.2021 та 11.07.2021 слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_8 звернувся з листом до голови Печерського районного суду м. Києва з метою отримання копії заяви ОСОБА_3 від 15.04.2020 /а. м. 12, 28/.

У відповідь на вказані листи слідчого, суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 скеровано на адресу вказаного органу досудового розслідування лист від 07.09.2021, в якому зазначено, що чинним КПК України не передбачено порядку виконання судових рішень шляхом направлення на адресу органу досудового розслідування копій заяв про злочин на підставі якої судом зобов?язано внести відомості до ЄРДР /а. м. 29/.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020 у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 10.03.2020 - відмовлено /а. п. 36, 37/.

Згідно зі змістом ухвали Київського апеляційного суду від 10.09.2020, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2020, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві (повідомленню) про кримінальне правопорушення від 10.03.2020, - скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції /а. м. 38, 39/.

Саме після постановлення цієї ухвали Київського апеляційного суду слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва постановив ухвалу від 10.12.2020, на підставі якої розпочато досудове розслідування в межах даного кримінального провадження.

З аналізу вищевикладеного слідчий суддя доходить висновку, що, ймовірно, в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду від 10.12.2020 допущено описку, а саме вказано дату заяви ОСОБА_3 як «15.04.2020» замість вірної дати «10.03.2020». Існування таких обставин слідчий суддя вважає встановленими виходячи з того, що ухвалою слідчого судді від 27.05.2020 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії вказаного органу досудового розслідування, які виразились у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі якого заяви від 10.03.2020; ухвалою від 10.09.2020 скасовано цю ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії вказаного органу досудового розслідування, які виразились у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі якого заяви від 10.03.2020; після повторного розгляду скарги ОСОБА_3 в резолютивній частині ухвали слідчого судді від 10.12.2020 вже зазначається дата заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення як «15.04.2020».

Про те, що заява про злочин, щодо якої зобов`язано внести дані до ЄРДР, була від 10.03.2020, стверджує і заявник ОСОБА_3 в своїх зверненнях до слідчого судді.

Поряд з тим, вищевказана інформація потребувала встановленню та перевірці в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження. Слідчі, які здійснювали досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, не були позбавлені можливості ознайомитись із судовою справою № 757/16739/20-к, в межах якої постановлено вищевказані ухвали, в передбачений КПК України спосіб.

В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий посилається на інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, яка стосується кримінального провадження № 0009133 від 23.09.2015 та на підставі аналізу отриманої інформації робить висновок, що в межах даного кримінального провадження наявні підставі для встановлення відсутності події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зауважує, що слідчим в ході здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000012 від 30.04.2021 не витребувано всі матеріали досудового розслідування, зібрані в ході здійснення досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0009133 від 23.09.2015, в якому ОСОБА_3 визнано потерпілим, якщо слідчий вважав, що ОСОБА_3 посилався саме на незаконні дії відповідних осіб в межах кримінального провадження № 0009133 від 23.09.2015.

Крім того, вищевказане обґрунтування слідчого є нелогічним та безпідставним, оскільки, не встановивши зміст заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, слідчий не міг змістовно вивчити доводи заявника та перевірити їх.

Також з матеріалів кримінального провадження № 0000012 від 30.04.2021 вбачається, що заявника було допитано 15.12.2023 прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 , а тому твердження слідчого про незацікавленість заявника в досудовому розслідування цього кримінального провадження є помилковими.

Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2023 вже скасовувалась постанова слідчого про закриття даного кримінального провадження. В цій ухвалі слідчий суддя зауважив, що в ході здійснення досудового розслідування слідчий не провів жодних слідчих дій, які могли б дозволити повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження /а. м. 120, 121/.

Де-факто, доводи ОСОБА_3 не були перевірені органом досудового розслідування, а питання, винесені заявником та за якими здійснювалося досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, - залишились без відповідей.

Із вказаного можна зробити висновок, що слідчий не організував належним чином досудове розслідування означеного кримінального провадження, не перевірив доводи заявника у повному обсязі.

Тому доводи слідчого про відсутність події кримінального правопорушення за вищевказаних обставин є передчасними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

З урахуванням викладеного, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 30.04.2021 не можна вважати проведеним повно, у зв`язку із чим скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати.

При новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі (розшукові) та/або інші процесуальні дії з приводу з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення всіх обставин описаних заявником подій, в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31.01.2024 про закриття кримінального провадження № 0000012, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2021, - задовольнити.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31.01.2024 про закриття кримінального провадження № 0000012, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2021, - скасувати.

Копію ухвали слідчого судді та матеріали кримінального провадження № 0000012, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2021, направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1