Справа № 345/1513/23
Провадження № 11-сс/4808/47/25
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою з доповненням ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 21 січня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні її скарги, на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , вважає ухвалу слідчого судді від 21.01.2025 року незаконною та прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права, яка підлягає скасуванню.

В поданому доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначає, що існує чимало доказів та показань свідків, які суперечать один одному, встановити істину по справі за допомогою знань лише слідчого не представляться можливим, оскільки досудове розслідування потребує доведення, перевірки, їх обґрунтованості та підтвердження.

На досудовому розслідуванні жодного разу не проводились одночасні допити осіб, свідчення яких не узгоджується між собою.

Слідчим не було встановлено на підставі якого правовстановлюючого документа був переукладений договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду з ОСОБА_9 , заступником директора КП ЖЕО №1 ОСОБА_10 , яка поставила свій підпис під прізвищем директора вказаного підприємства.

Також слідчим не встановлено куди пропав ордер (документ суворої звітності), який був виданий на ім`я її батька ОСОБА_11 та решту членів сім`ї, не встановлено також куди пропала будинкова книга, яка заводилась на всіх квартиронаймачів та в якій були відомості про реєстрацію та набуття квартири.

Не враховано також те, що у ОСОБА_12 не було вже жодних підстав звертатись з заявою від 11.07.2019 року до відділу приватизації про передачу в приватну власність квартири по АДРЕСА_1 , на підставі договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду з КП ЖЕО №1, і при відсутності ордеру на вселення та рішення суду, оскільки рішення, КП ЖЕО про припинення шляхом ліквідації вказаного підприємства було прийнято на сесії демократичного скликання від 28.03.2019 року. Управляюча компанія не є правонаступником вказаного комунального підприємства. Слідчим не перевірено правдивість показань свідка ОСОБА_13 .

Окрім цього слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі викладено недостовірні факти, зокрема що ОСОБА_12 уклала договір найму житла після смерті ОСОБА_11 , які не відповідають реальним подіям та зібраним доказам, оскільки різниця між смертю батька та укладеним договором становить десять років.

Також не досліджені матеріали справи, залишено поза увагою всі її доводи щодо законності набуття права власності на нерухоме майно, а саме квартиру.

Слідчим не доведено, що заповіт було складено 05.05.2006 року в присутності її батька, та що він підписаний саме її матір`ю, а також дійсні обставини його складення.

Не досліджено, на підставі яких документів ОСОБА_14 виготовила технічну документацію на будинок її батьків та шахрайським шляхом привласнила вказане майно та земельні ділянки на суму 900 000 грн.

Слідчим та прокурором навмисно не були досліджені та перевірені ці факти, незважаючи на її клопотання, в яких вона просила провести слідчі дії щодо перевірки у ОСОБА_15 всіх правовстановлюючих документів на викрадене майно, підстави її проживання в будинку батьків, а також документів, яку саме спадщину (перелік) прийняла ОСОБА_14 після смерті свого чоловіка, а також після смерті батьків.

Зазначає, що слідчий не забезпечив проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінальних правопорушень, перевірку доказів та свідчень, чим викликає сумніви у своїй об`єктивності та неупередженості під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

На будь-які скарги про умисне затягування строків досудового розслідування слідчий та прокурор не звертали уваги. Зокрема проігнорована її заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_15 , за використання нею підроблених документів у нотаріуса щодо будинку її батьків.

Таким чином, посадовою особою ОСОБА_16 була внесена неправдива інформація до офіційного документу заповіту. Не відповідає дійсності номер реєстрації заповіту. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 21.01.2025 року, та постановити нову, якою постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати та направити справу для подальшого розслідування.

Вказаною ухвалою слідчого судді від 21.01.2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000041.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, не встановлено, а у скарзі не наведено достатніх даних, які безумовно свідчать про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування правильно прийнятого остаточного процесуального рішення.

До початку апеляційного розгляду слідчим ОСОБА_17 подано заперечення на вказану апеляційну скаргу, в якій вказує, що викладені в ній факти виражають суб`єктивне ставлення скаржника до вказаних вище подій та вказані факти не витримують об`єктивної критики та повністю спростовуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, документами, як окремо, так і в сукупності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча про дату та час апеляційного розгляду був повідомлений належним чином.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу з доповненням, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування, а також додані під час апеляційного розгляду документи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу з доповненням слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Вказаних вимог закону слідчий суддя в повній мірі дотримався.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого про закриття кримінального провадження слідчим суддею дотримано вимог ст.ст. 306-307 КПК України.

Ухвала слідчого судді від 21 січня 2025 року є достатньо мотивованою і викладені в ній обставини є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами, які було досліджено в судовому засіданні.

Так, як слідує із матеріалів скарги та матеріалів досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.03.2023р., зобов`язано уповноважену особу Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та розпочати досудове розслідування. Досудове розслідування у кримінальному правопорушенні внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 від 11.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 03.07.2023р. зобов`язано уповноважену особу Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована в ІТС ІПНП Калуського РВП за № 4876 від 19.06.2023р., про те, що на думку заявниці службові особи органів державної влади склали та видали завідомо неправдиві офіційні документи про приватизацію житла гр. ОСОБА_15 , жителькою АДРЕСА_2 , єдиним спадкоємцем якого заявниця є за законом. Орган досудового розслідування внесено відомості до ЄРДР №0000489 від 06.07.2023р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та розпочато досудове слідство.

Досудове розслідування у кримінальному правопорушенні внесеному до ЄРДР №0000555 від 21.07.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, розпочато на підставі того, що 20.07.2023 в чергову частину Калуського РВП поступила ухвала слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 11.07.2023 року про внесення відомостей в ЄРДР за скаргою ОСОБА_7 щодо внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншого підроблення офіційних документів службовою особою.

Досудове розслідування у кримінальному правопорушенні внесеному до ЄРДР №0000538 від 28.09.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, розпочато на підставі того, що 27.09.2024 в чергову частину Калуського РВП поступила ухвала суду Калуського міськрайонного суду від 26.09.2024 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_3 , від 22.08.2024 про внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, іншого підроблення офіційних документів службовою особою.

Постановою старшого слідчого СВ Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_17 від 25.12.2024 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 12.03.2023 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Разом з тим, при проведенні досудового розслідування старшим слідчим було встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Калуської міської ради народних депутатів №12 від 13.02.1985 затверджено списки про розподіл квартир по місцю їх роботи, згідно якого гр. ОСОБА_18 було надано квартиру по місцю роботи за адресою АДРЕСА_1 (т.4 арк. 83-86).

Згідно адресної картки за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_19 за вказаною адресою зареєстрована із 2003 року, ОСОБА_20 за вказаною адресою зареєстрована із 2015 року, ОСОБА_21 за вказаною адресою зареєстрована із 2008 року (т.3 арк.110).

Будь яких відміток про реєстрацію місця проживання за вказаною адресою ОСОБА_11 чи ОСОБА_7 , в адресній картці немає.

Після смерті ОСОБА_11 , гр. ОСОБА_19 уклала Договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду за вказаної адресою (т.4 арк.109), після чого звернулась до Госпрозрахункового відділу приватизації державного житла при управлінні житлового-комунального господарства міської ради, для здійснення приватизації вказаної квартири, адже ОСОБА_11 за свого життя цього не зробив.

Також, в ході досудового розслідування отримано документи, щодо приватизації квартири за адресою АДРЕСА_1 (т.4 арк.94-111), згідно яких ОСОБА_19 звернулась до органу приватизації із вичерпним переліком необхідних документів та 14.09.2019р. отримала свідоцтво про право власності на вказану квартиру. (т.4 арк. 17) на підставі якого 27.08.2024р. державний реєстратор ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради ОСОБА_22 зареєстрував право власності на майно.

Також, було отримано технічну документацію, щодо квартири за адресою АДРЕСА_1 (т.4 арк.139-152), яка була виготовлена на підставі направлення керівника органу приватизації ОСОБА_23

11.11.2024 року було призначено до Міністерства юстиції України, перевірку реєстраційних дій, щодо квартири за адресою АДРЕСА_1 , здійснених державним реєстратором ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради ОСОБА_22 , згідно якої державна реєстрація державним реєстратором була проведена у відповідності з вимогами статей 10, 27 Закону, пункту 12 Порядку №1127, у зв`язку із чим відсутні підстави для застосування заходів контролю у сфері державної реєстрації відповідно до ст. 37-1 Закону.

Також у рамках проведення досудового розслідування, допитувалася у процесуальному статусі свідка ОСОБА_23 , яка повідомила, що у 2019 році вона працювала на посаді начальника відділу приватизації житла Калуської міської ради. Вказаний відділ займався приватизацією державного житла, тобто особа яка проживала у державному житлі мала право приватизувати таке майно для цього особа повинна була звернутись із договором найму житла, після чого цій особі надається направлення для виготовлення технічної технічного паспорту на майно, після чого особа надає довідку про склад сім`ї та копії паспортів членів сім`ї, які мають реєстрацію адреси більше 1 року та далі здійснюється розрахунок за житловими чеками. В подальшому виготовляються платіжні доручення на оплату, чек 4.20, після оплати здійснюється виготовлення свідоцтво про власність. Відносно квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_23 повідомила, що все було здійснено згідно чинного на той час законодавства. У випадку якщо наймач житла помер та за свого життя не приватизував його, тоді на це мають право особи члени сім`ї які з ним проживали більше 1 року та були зареєстровані. У цьому випадку укладається договір найму житла у житлово-експлуатаційній конторі, для чого потрібно довідку про склад сім`ї, свідоцтво про смерть та паспорти осіб, які там зареєстровані. Будь-яких інших документів рішень чи дозволів не потрібно. Не приватизоване житло не успадковується адже воно державне (т.5 арк.98-99).

В результаті слідство не встановило фактів, які б свідчили про порушення закону в процесі приватизації квартири або підтверджували незаконне оформлення права власності на користь ОСОБА_19 , на які вказує скаржник, та не встановлено ознак, що характеризують об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та відсутність предмету кримінального правопорушення.

Під час подальшого досудового розслідування було встановлено, що 26.04.1993 року, згідно Ухвали Мостищенської сільської ради Народних депутатів Калуського району Івано-Франківської області, гр. ОСОБА_11 виділену земельну ділянку під індивідуальне будівництво, в АДРЕСА_5 ).

06 липня 2007 року після смерті ОСОБА_11 , залишилась вище вказана земельна ділянка розміром 0,20 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку та незавершене будівництво будинку АДРЕСА_5 на вказаній земельній ділянці.

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 03.09.2010 Справа № 2-1887/2010 р. право власності на вказану земельну ділянку та незавершене будівництво будинку №98, було визнано за ОСОБА_24 (т.2 арк.60).

У матеріалах судової справи № 2-1887/2010 р. (т.2 арк. 30-66), міститься заповіт датований 05.05.2006 від імені ОСОБА_11 на користь ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , який був предметом дослідження в ході проведення досудового розслідування.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 27.08.2024 підпис у графі «Підпис заповідача» у заповіті від 05.05.2006р., посвідченого головою Мостищенської сільської ради ОСОБА_26 , від імені ОСОБА_11 виконаний не гр. ОСОБА_11 , а іншою особою (т.2 арк.198-206).

Згідно висновку судової технічної експертизи документів від 24.09.2024 печатка Мостищенської сільської ради у заповіті від 05.05.2006р., нанесена за допомогою рельєфного кліше та відповідає зразкам печатки Мостищенської сільської ради наданої на дослідження для порівняння (т.2 арк.213-220).

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 23.09.2024 підпис у графі «сільський голова ОСОБА_27 » у заповіті від 05.05.2006, виконаний ОСОБА_26 (т.2 арк.227-230).

В ході проведення допиту у процесуальному статусі свідка ОСОБА_26 , остання повідомила, що вказаний заповіт у присутності ОСОБА_11 підписала його дружина ОСОБА_28 , у зв`язку із тим, що він не міг цього зробити за станом здоров`я, тряслись руки (т.5 арк.96-97).

Окрім цього, у процесуальному статусі свідка був допитаний ОСОБА_24 , який вказав, що обставини складання заповіту від 05.05.2006, йому не відомі (т.4 арк. арк.162-165).

Колегія суддів погоджується із тим, що слідством не встановлено ознак, які характеризують об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та відсутність предмету кримінального правопорушення, адже доводи ОСОБА_7 фактично зводились до не згоди останньої із тим, яким чином було оформлено право власності на майно її батька ОСОБА_11 , що було предметом дослідження вказаного кримінального провадження.

В ході подальшого досудового розслідування було встановлено, що 26.04.1993 року, згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 21.01.1991, гр. ОСОБА_11 належав будинок в АДРЕСА_6 ) (т.3 арк.148).

06 липня 2007 року після смерті ОСОБА_11 , залишився вище вказаний будинок в АДРЕСА_6 ).

Згідно витягу з реєстру прав на нерухоме майно відомості про право власності за будинком в АДРЕСА_6 ), відсутні (т.3 арк. 102), а також згідно інформації наданої ОКП «Івано-Франківське ОБТІ», право власності на вказаний будинок зареєстровано за членами колгоспного двору головою якого є ОСОБА_11 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житлової будинок від 21.01.1991 (т.5 арк.104).

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного переконання, що в ході досудового розслідування не встановлено факту оформлення права власності на будинок в АДРЕСА_6 ) та використання для цього підроблених документів. Не встановлено ознак, що характеризують об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та відсутність предмету кримінального правопорушення.

Проте в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що державним реєстратором Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_29 , було здійснено реєстрацію права власності на будинок в АДРЕСА_2 , за ОСОБА_25 , без витребування документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під вказаним будинком, використавши підставою реєстрації виписку із погосподарської книги, виданої виконавчим органом сільської ради.

В ході подальшого досудового розслідування, було внесено відповідні відомості до ЄРДР за №0000595, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, відносно реєстратора Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області ОСОБА_29 . (т.5 арк.193).

Вказане кримінальне правопорушення 30.10.2024 було виділено та скеровано по територіальній підслідності до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, та таким чином будинок в с. Мостище, по вул. Лізи Чайкіної, 63 (на даний час Лесі Українки, 69а), є предметом дослідження іншого кримінального провадження.

Таким чином, за результатами проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

Також, що здійснене слідчим досудове розслідування та винесення за його наслідками оскаржуваної постанови відповідають вимогам ч.2 ст.9 КПК України, які передбачають, що орган досудового розслідування зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що обставини, викладені у заяві ОСОБА_7 , не знайшли свого об`єктивного підтвердження у ході проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження та спростовуються належно зібраними, допустимими і достовірними доказами, які у сукупності не суперечать один одному. Слідчим проведено необхідні слідчі дії, проведення яких вимагають норми Кримінально-процесуального кодексу України, допитано в межах кримінального провадження свідків та потерпілу, проведено ряд експертиз..

Слідчий під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжив необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини, зазначені у заявах про вчинення кримінальних правопорушень, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Доцільності проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати провадження. Не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні.

Відсутність ознак винної поведінки виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому слідчий прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження, як єдиний законний спосіб завершення цього досудового розслідування..

Разом з тим, слідчий у своїй постанові від 25.12.2024 надав вірну оцінку всім обставинам справи та дійшов правильного висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З огляду на встановлені слідчим суддею під час розгляду скарги обставини вбачається, що досудове провадження проведено достатньо і повно, доказів вчинення кримінального правопорушення не встановлено, можливості отримання інших доказів вичерпана, прийняте за результатами досудового розслідування рішення відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Слідчим суддею дотримано вимог ст. 304 КПК України щодо призначення розгляду скарги та розглянуто її згідно вимог ст. 306 цього Кодексу, яка встановлює порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення знайшли своє відображення в ст. 17 КПК України, якою також встановлено, що винуватість особи повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою.

Відповідне тлумачення принципу поза розумним сумнівом наведене в постанові ККС Верховного Суду від 23.06.2020 року №159/3738/16.

Виходячи з обставин кримінального провадження під час досудового розслідування не встановлено складу кримінального правопорушення. Оскаржувана постанова слідчого є достатньо вмотивованою і містить спростування усіх суттєвих доводів скаржника про наявність складу кримінального правопорушення, а також обґрунтовані висновки про наявність достатніх підстав, які виключають можливість подальшого проведення досудового розслідування у даному провадженні і обумовлюють його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя прийшов до правильного переконання, що істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, не встановлено, а у скарзі не наведено достатніх даних, які безумовно свідчать про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування правильно прийнятого остаточного процесуального рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що законних підстав для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про скасування постанови старшого слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_17 від 25.12.2024 про закриття кримінального провадження, під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга з доповненням ОСОБА_7 є необґрунтованою, тому її слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись вимогами ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненням ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Калуського міськрайонного суду від 21 січня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 , подану на постанову слідчого про закриття кримінального провадження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5