ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1436/25 Справа № 179/2129/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження№0000113 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року, ухвалений стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено на нього обов"язки передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Речовий доказ у вигляді легкового автомобіля марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , - передано ОСОБА_8 .

Крім того судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю інших речових доказів.

Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення або сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

За встановлених судом обставин та детально викладених у вироку суду Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан (строк дії воєнного стану в Україні продовжено відповідно до Указу Президента України №734/2023 від 06.11.2023 року).

Водночас у квітні 2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не надалось можливим встановити, у ОСОБА_8 , який достовірно знав, що за адресою: АДРЕСА_3 , розташоване складське приміщення ПП «Приорільське», у якому зберігається посівне насіння соняшника, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а саме посівне насіння соняшника, яке належить ПП «Приорільське».

Реалізуючи зазначений умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 02.05.2023 року о 02.00 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням, ОСОБА_8 , діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю частини огорожі зі сторони проїзної частини вул. Нова, пройшов на територію механізованого току за адресою: АДРЕСА_3 , де розташоване складське приміщення,переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою подальшого викрадення, наблизився до зазначеного складського приміщення та через отвір між поверхнею землі та низом воріт, проник до зазначеного складського приміщення.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , зломив частину стіни складського приміщення з шиферу та через утворений отвір викинув 21 мішок посівного соняшника за межі складського приміщення, чим здійснив крадіжку 21 мішка посівного насіння соняшника марки LG-5555 CLP.

В подальшому, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 викрадені мішки погрузив у багажне відділення та салон належного йому автомобіля «ВАЗ-210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого, на зазначеному автомобілі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Тим самим, ОСОБА_8 , шляхом проникнення до іншого приміщення, таємно викрав 21 мішок насіння соняшнику, яке належить ПП «Приорільське» та розпорядився викраденим на власний розсуд в корисливих цілях, чим спричинив потерпілому ПП «Приорільське» матеріальний збиток на суму 144.863,25 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника обласної прокуратури просить вирок суду першої інстанції змінити в частині безпідставного не застосування спеціальної конфіскації.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави легковий автомобіль марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор зазначає, що суд першої інстанції під час ухвалення вироку не взяв до уваги вимоги статей 96-1, 96-2 КК України та безпідставно не застосував спеціальну конфіскацію до легкового автомобіля марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Якийобвинувачений використовував для перевезення 21 мішка посівного насіння соняшника, яке належить ПП "Приоріілске", що призвело до неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, а вирок суду змінити.

Інші учасники судового провадження, належним чином повідомленні про час, дату та місце апеляційного перегляду, до суду не з`явилися, заяв та клопотань не подавали, у з`язку з чим, судове засідання проведено у їх відсутність.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація його дій, а також вид та розмір призначеного судом покарання, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ….

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Крім того, за змістом п. 12 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами. У разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

Цих вимог закону України про кримінальну відповідальність, при ухваленні вироку, суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Так, за обставин, встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_8 , вчинив інкримінований йому злочин за допомогою легкового автомобіля марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тобто вказане майно відповідає ознакам, визначеним п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, та, на підставі ст. 96-1 КК України, підлягає спеціальній конфіскації у власність держави.

Між тим, суд вказаний автомобіль повернув обвинуваченому ОСОБА_8 під час вирішення питання про долю речових доказів в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України та не застосував положення закону України про кримінальну відповідальність про спеціальну конфіскацію.

Пунктом 4 частини 1 статті 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи те, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, через незастосування положень ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, а вирок суду першої інстанції підлягає змін, із застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає в конфіскації у власність держави знаряддя вчинення кримінального правопорушення - легкового автомобіля марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_10 - змінити в частині вирішення долі речових доказів.

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо легкового автомобіля марки «ВАЗ 210994-20», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , конфіскувавши її у власність держави.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4