ВИРОК

Іменем України

07.07.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000606 від 12.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що Наказом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан на території України, 21.06.2023 близько 15 годин 20 хвилин, знаходячись у приміщенні торговельного залу магазину «Рукавичка» (ТЗОВ ТВК «Львівхолод» ), що по вул. Боткіна буд.36 у м. Львові, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельних стелажів вищевказаного магазину «н/ф філе птиці по-столичному» масою 0,5 кг вартістю 102 (сто дві) гривні 46 (сорок шість) копійок та одну бляшану банку напою торговельної марки «Kings Bridge слабоалкогольний джин з грейпфрут 7% ж/б» об?ємом 0,5 л вартістю 30 (тридцять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Однак, ОСОБА_5 , проходячи з викраденим майном повз касу, не оплативши його вартості, був помічений працівником магазину «Рукавичка», яка почала його наздоганяти та вимагати зупинитися та повернути викрадений товар.

Не зважаючи на такі вимоги, ОСОБА_5 , усвідомлював, що його незаконні дії викриті, втік з викраденим майном з місця вчинення злочину.

Відтак, дії ОСОБА_5 із таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, переросли у відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Вказаними злочинними діями ОСОБА_5 спричинив ТОВ ТВК «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 133 (сто тридцять три) гривні 06 (шість) копійок.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України визнав повністю. Щиро розкаявся.

Представник потерпілого до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, щодо обрання міри покарання поклався на розсуд суду.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, за обставин, встановлених судом.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за встановленими судом обставинами, підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Вина обвинуваченого, зокрема: стверджується зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витяг з кримінального провадження №0000606;

- протоколом огляду місця події від 14.07.2023 та фототаблицю до протоколу огляду місця події від 14.07.2023;

- протоколом слідчого експерименту від 14.07.2023 та додатком до нього;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.07.2023 та фототаблицю до протоколу огляду місця події від 14.07.2023;

- протоколом огляду речей, предметів та документів від 15.07.2023 та фототаблицею до протоколу огляду від 15.07.2023;

- протоколом огляду відеозапису від 13.07.2023;

- протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 12.07.2023

Також в судовому засіданні було оглянуто диск який є додатком до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 12.07.2023 на якому чітко зафіксовано факт відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.

Суд зазначає, що за змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд при розгляді кримінального провадження досліджує докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, аналізує їх та дає оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 1 ст. 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу.

Обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання - є визнання вини; щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, мотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, кількість та вартість викраденого, а саме матеріальна шкода складає 133 грн. 06 коп., фактичні обставини провадження, відсутність вимог потерпілого щодо призначення суворого покарання та матеріальних претензій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, наявність постійного місця проживання та відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності.

У своїй сукупності вказані обставини також пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого. Виходячи з наявності низки обставин, що пом`якшують покарання; відсутності обставин, що обтяжують покарання; при визнанні обвинуваченим своєї вини, щирому каятті, активному сприянні розкриттю кримінального правопорушення, добровільному відшкодувані завданої шкоди, суд дійшов до висновку за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, нижчого від найнижчої межі встановленої в санкції статті за злочин передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на те, що обвинувачений в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку і в подальшому пообіцяв не порушувати закон, завіривши суд щодо недопустимості будь-яких антисоціальних проявів у майбутньому, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, тому, на переконання суду, в даному конкретному випадку є можливість його виправлення без відбування покарання, та його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст. 75 КК України, із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Викладене на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та буде відповідним скоєному.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 337, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою в ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» - скасувати та звільнити з під варти в залі суду.

Речові докази:

-1 (один) DVD-R диск - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- штани чорного кольору та футболка чорного кольору залишити у власника майна ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1