Справа № 463/2322/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1367/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2025 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 без визначення розміру застави

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15.05.2025 року задоволено клопотання старшого слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 строком до 13.07.2025 року без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник вказує, що матеріали клопотання слідчим суддею розглянуто неповно та не об`єктивно, зокрема слідчим суддею не обґрунтовано наявність ризиків в кримінальному провадженні, при цьому не враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є соціалізованою особою, має постійне місце проживання та реєстрації, працює фізичною особою-підприємцем, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, страждає на гіпертонічну хворобу серця, раніше не судимий, а також не вчиняв жодних дій та не має на меті вчиняти дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування чи суду.

Під час апеляційного розгляду захисник підтримала подану апеляційну скаргу з мотивів наведених в апеляційній скарзі, натомість прокурор заперечив апеляційну скаргу сторони захисту та наведені в ній мотиви, вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, оскаржувану ухвалу слідчого судді, доводи апеляційної скарги сторони захисту, пояснення сторін обвинувачення та захисту, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

На переконання суду апеляційної інстанції слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 дотримано вимоги ст.ст.183, 199 КК України

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 20.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

ОСОБА_7 загрожує призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, тобто ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 22.03.2025 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави на строк 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15.05.2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 305 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 20.09.2025 включно.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, які долучені до клопотання слідчого та були належним чином досліджені слідчим суддею, і таким на переконання суду апеляційної інстанції надана належна та обґрунтована оцінка, зокрема заявою ОСОБА_12 від 21.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.01.2025; Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.03.2025; протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 22.01.2025; протоколом огляду та добровільної видачі наркотичних засобів від 22.01.2025; висновком експерта №СЕ-19/114-25/2144-НЗПРАП від 27.01.2025; протоколом за результатами контролю за вчинення злочину від 23.01.2025; протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_10 від 23.01.2025; протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_13 від 23.01.2025; протоколом за результатами проведення проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою ОСОБА_10 від 07.02.2025; протоколом за результатами проведення проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою ОСОБА_10 від 18.02.2025; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи ОСОБА_10 від 15.04.2025; протокол про результати контролю за чиненням злочину від 21.03.2025; протколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31.03.2025; Протоколом затримання ОСОБА_10 від 20.03.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 17.04.2025; протоколом затримання ОСОБА_11 від 20.03.2025; протоколом затримання ОСОБА_7 від 20.03.2025; протоколом огляду, ідентифікації, помічення та вручення грошових коштів від 20.03.2025; Протоколом огляду місця події від 20.03.2025; протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_10 від 20.03.2025; висновком експерта за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів від 21.03.2025; речовими доказами: вилученими грошовими коштами та імітаційними засобами, мобільними телефонами, наркотичними засобами.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді та переконаний, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, а саме те, що ОСОБА_7 , переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені ризики були належним чином встановлені та дослідженні слідчим суддею під час розгляду клопотання по суті. І зазначені ризики у кримінальному провадженні жодним чином не зменшились та не відпали з огляду на обставини інкримінованих кримінальних правопорушень характеризуючи дані особи підозрюваного ОСОБА_7 .

Відповідно до абз.1 ч 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тобто зазначеною нормою кримінального процесуального закону передбачено право суду, а не обов`язок, з врахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного (обвинуваченого), не визначати розмір застави поряд з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії (ч.2 ст.177 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені. При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Зважаючи на наведене, колегією суддів вбачається, що вищевказані обставини не в повній мірі були враховані слідчим суддею, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення за наслідкам розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в частині визначення розміру застави.

Виходячи в викладеного, суд апеляційної інстанції, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , його вік, майновий стан, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався; має сталі соціальні зв`язки, злочин, який інкримінується ОСОБА_7 не є насильницьким чи корупційним; позитивно характеризується по місцю проживання, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не встановлено вчинення жодних дій по перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні або ухилення від виконання процесуальних обов`язків, тривалий час знаходиться під вартою, має на утриманні неповнолітню дитину, є фізичною особою підприємцем, приходить до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу обвинуваченого та характер вчинення злочину, в якому він обвинувачується відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі кримінального провадження та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Таким чином, колегія суддів, аналізуючи в сукупності всі встановлені обставини, а також те, що інкриміноване підозрюваному ОСОБА_7 кримінальне правопорушення серед іншого відноситься до особливо тяжкого злочину, за який чинним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, приходить до висновку, що правових підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід не вбачається і вважає, про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в межах передбачених ст. 182 КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, що становить 242240 грн., який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги апеляційної скарги сторони захисту в частині визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, суд погоджується з доводами про невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому відповідно до положень ч.1 ст.409 КПК ухвала слідчого судді у вищевказаній частині підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, за якою клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слід задовольнити частково, та визначити підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в іншій частині оскаржуване рішення слідчого судді колегія суддів вважає за необхідне залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 15 травня 2025 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 без визначення розміру застави скасувати.

Клопотання старшого слідчого Першого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 задоволити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 липня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень.

Визначений розмір застави необхідно внести на р/р Львівського апеляційного суду (код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 42262398; Банк отримувача ДКС України, м. Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0085066) протягом строку дії зазначеної ухвали.

В разі внесення заставодавцями визначеного розміру застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду (слідчого судді) за кожною вимогою про виклик;

- не виїжджати за межі населеного пункту проживання (м.Мостиська яворівського району Львівської області) без дозволу слідчого, прокурора та/або суду (слідчого судді);

- повідомляти слідчого, прокурора та/або суд (слідчого суддю) про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_7 спілкування з іншими підозрюваними, свідками, експертами в кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання зазначеної ухвали доручити уповноваженому в кримінальному провадженні слідчому, а контроль за виконанням уповноваженому в кримінальному провадженні прокурору.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: