Єдиний унікальний № 371/654/25
Номер провадження № 1-кп/371/214/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миронівка Київської області у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 10.04.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миронівка Миронівського району Київської області, українки, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка не є депутатом, інвалід 2-ї групи, не одружена, має базову середню освіту, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судима, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП - НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , 21.03.2025, приблизно о 16 год. 30 хв. перебувала поблизу будинку АДРЕСА_3 , куди в цей час пішою ходою прийшов її співмешканець ОСОБА_4 , з яким остання перебуває у тісних та довірливих відносинах. В цей час, останній розповів ОСОБА_3 про те, що приблизно о 16 год. 00 хв. перебуваючи біля магазину «Смак» по вул. Центральна в с. Владиславка Обухівського району Київської області він з власної необережності отримав тілесні ушкодження та пошкодив голову, а тому потребує госпіталізації та надання медичної допомоги.

В подальшому, до помешкання ОСОБА_4 прибула карета швидкої медичної допомоги, яка розпочала проводити госпіталізацію потерпілого до приймального відділення Миронівської опорної багатопрофільної лікарні, та в цей час, перебуваючи на вище вказаній ділянці місцевості ОСОБА_4 маючи довірливі відносини із ОСОБА_3 попросив її прослідувати в його будинок, де з правої бокової кишені його куртки синього кольору, яка знаходилась в спальній кімнаті житлового будинку дістати належні йому 100 (сто) доларів США та здійснити їх обмін в еквівалент національної грошової одиниці - гривні, після чого привезти їх ОСОБА_4 до Миронівської ОБЛ, щоб останній мав можливість придбати ліки та продукти харчування, на що остання погодилась та запевнила його у виконанні своєї обіцянки щодо обміну та передачі належних йому грошових коштів.

Після цього, ОСОБА_3 безперешкодно увійшла до житлового будинку АДРЕСА_3 , де в спальній кімнаті з правої бокової кишені куртки синього кольору дістала належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 100 (сто) доларів США та взявши які залишила будинок та попрямувала до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 .

Наступного дня, а саме 22.03.2025 у вранішній час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання, усвідомлюючи те, що вона не має постійного місця роботи, джерел заробітку та особистих грошових коштів, розуміючи те, що вона перебуває у довірливих відносинах із ОСОБА_4 , вирішила заволодіти належними йому грошовими коштами в сумі 100 (сто) доларів США шляхом купівлі алкоголю та продуктів харчування для власного вжитку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом шахрайства, ОСОБА_3 , 22.03.2025 в обідній час, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, користуючись повною довірою до неї з боку ОСОБА_4 та не маючи жодних намірів виконувати наявну між ними усну домовленість, вказані грошові кошти в загальній сумі 100 (сто) доларів США, витратила їх на власні потреби, а взяті на себе зобов`язання щодо обміну їх в еквівалент національної грошової одиниці - гривні та передачі ОСОБА_4 не виконала і не мала наміру їх виконувати, мотивуючи це виникненням проблем із обміном грошових коштів в пунктах обміну іноземної валюти, таким чином незаконно заволодівши грошовими коштами та заподіявши матеріальної шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 100 (сто) доларів США, що в еквіваленті національної грошової одиниці становить 4 154 (чотири тисячі сто п`ятдесят чотири) гривні 10 (десять) копійок.

Таким чином, органом досудового розслідування, зазначені дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.1 ст.190 України.

Прокурор Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , посилаючись на те, що обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до ч.1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви від 02.05.2025, обвинувачена ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 , не заперечує щодо розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового засідання, без її участі. Вимоги ч. 2 ст. 302 КПК України їй роз`яснено.

Потерпілий ОСОБА_4 своєю заявою від 02.05.2025 згоден та не заперечує щодо розгляду справи відносно ОСОБА_3 у спрощеному порядку, без проведення судового засідання. Вимоги ч. 2 ст. 302 КПК України їй роз`яснено.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченої слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, який відноситься до кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, має інвалідність 2-ї групи, на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судима.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

За вище встановлених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, згідно ст. 59-1 КК України, суд покладає на засуджену до пробаційного нагляду відповідні обов`язки, перелік яких є вичерпним.

Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.

Долю речових доказів по даному провадженню слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`явлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382, КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 на час пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не пред`явлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1