СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1459/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2025 за № 0000461, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув неповну середню освіту, не працює, розлучений, має неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 27.04.2011 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1190 грн;

- 02.01.2014 Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 309; ч. 2 ст. 307; ст. 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 3 роки;

- 30.09.2015 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 186; ч. 2 ст. 186; ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, звільнений з місць позбавлення волі 03.06.2020 по відбуттю строку покарання;

- 28.08.2020 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений з місць позбавлення волі 14.07.2023 по відбуттю строку покарання;

- 21.09.2023 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці;

- 16.12.2024 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, яка протягом року, а саме 16.12.2024 була засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову протягом року вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за таких обставин.

Так, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, 06.05.2025, за адресою: м. Київ, вул. Живописна 14, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон) масою 0,357 г.

Усвідомлюючи, що дана порошкоподібна речовина містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, ОСОБА_3 , маючи злочинний намір, спрямований на зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, поклав її до лівої внутрішньої кишені куртки, таким чином придбав та став зберігати особливо небезпечну психотропну речовину обіг, якої заборонено - 4-ММС (4-метилметкатинон), без мети збуту, для особистого вживання.

У подальшому, 06.05.2025 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на прилеглій території будинку, що за адресою: м. Київ, пр. Берестейський 127, був викритий працівниками поліції, яким добровільно, у присутності двох понятих, із лівої внутрішньої кишені куртки видав поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною.

Згідно з висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-25/28457-НЗПРАП від 12.05.2025 надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон), загальною масою 0,357 г.

Відповідно до Списку № 2 Таблиці № І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, 4-ММС (4-метилметкатинон) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вченого особою протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він 06.05.2025 в обід гуляв та, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Живописна, 14, під деревом знайшов згорток у формі квадрата в ізоленті сірого кольору, який підняв та поклав до кишені куртки. Він усвідомлював, що у згортку знаходиться наркотичний засіб чи психотропна речовина. У подальшому, коли він цього ж дня перебував за адресою: м. Київ, пр. Берестейський, 127, до нього підійшли працівники поліції, яким він добровільно видав вказаний згорток з речовиною. Також показав, що він до цього майже рік перебував на замісній терапії у приватній клініці. На даний час психотропні речовини він не вживає, проходить реабілітацію (лікування) у реабілітаційному центрі майже місяць. Просив застосувати до нього покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон), без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та розкаянні; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий та вчинив нове кримінальне правопорушення не відбувши покарання.

Таким чином, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16.12.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 роки та покладено обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 591 КК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71; ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку Святошинським районним судом міста Києва від 16.12.2024 року.

Крім того, ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 26.05.2025 стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України. Також вказаною ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн 00 к.

Відповідно до листа ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 30.05.2025 ув`язнений ОСОБА_3 звільнений з-під варти 30.05.2025 згідно з ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 26.05.2025, справа № 759/11155/25, пр. № 1-кс/759/3161/25, під заставу у розмірі 60 560 грн 00 к.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

За таких обставин, суд відповідно до положень ч. 11 ст. 182 КПК України вважає за доцільне повернути розмір застави заставодавцю після набирання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71; ст. 72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду міста Києва від 16.12.2024, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 26.05.2025 (день обрання запобіжного заходу) по 30.05.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Заставу, внесену за ОСОБА_3 згідно з ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 26.05.2025 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 к., після набирання вироком законної сили повернути заставодавцю.

Речовий доказ: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - 4-ММС (4-метилметкатинон), масою 0,357 г, яка поміщена до спец. пакету № 6121243 та передана на зберігання до кімнати збереження речових доказів Святошинського УП ГУ НП в у м. Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1