Справа № 675/690/25
Провадження № 1-в/675/53/2025
У Х В А Л А

"05" червня 2025 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби,

в с т а н о в и в :

У квітні 2025 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, у якій просить про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом на підставі ст. 81-1 КК України.

Вказана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_5 у зв`язку з військовою агресією російської федерації виявив бажання проходити військову службу за контрактом. Військові частини надсилають погодження про готовність взяти на військову службу засудженого, однак адміністрація Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» не розглядає його заяв, мотивуючи це тим, що засуджений має судимість за вчинення злочину, передбаченого ст. 152 ч. 1 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечив, вказав, що засуджений не підпадає під категорію осіб, до яких може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом.

Представник установи ОСОБА_4 при вирішенні заяви покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення засудженого, представника установи, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 2-1 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

Відповідно до ст. 81-1 КК України під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

У разі застосування судом умовно-дострокового звільнення на підставі, визначеній цією статтею, така особа звільняється умовно-достроково від відбування лише основного покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Рішення про умовно-дострокове звільнення особи для проходження нею військової служби за контрактом відноситься до дискреційних повноважень суду та ухвалюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. При цьому для суду є важливим дослідити у сукупності всі відомості, які характеризують особу засудженого, оскільки суд повинен переконатися в тому, що за час відбування покарання в особистості засудженого відбулися певні позитивні зміни, які свідчать, що останній дійсно став на шлях виправлення.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан терміном на 30 діб, який Указами Президента України неодноразово продовжувався.

Відповідно до положень ст. 81-1 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбачене цією статтею, не застосовується до осіб, засуджених за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджених за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджених за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 цього Кодексу, а також до засуджених службових осіб, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 цього Кодексу займали особливо відповідальне становище.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2020 року за ст.ст. 121 ч. 1, 263 ч. 1, 263-1 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

19 травня 2024 року та 20 травня 2025 року ОСОБА_5 звернувся до адміністрації виправної установи із заявами про бажання проходити військову службу за контрактом.

За результатами військо-лікарської комісії засуджений ОСОБА_5 за станом здоров`я визнаний придатним до військової служби, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 23 травня 2024 року № 3/758.

Водночас при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд повинен враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)», де характеризується негативно. Негативно ставиться до працівників органів та установ виконання покарань. Працювати в установі не бажає. Вчиняє дії, пов`язані з погрозами та насильством. Не робить висновків зі своїх минулих помилок та у більшості випадків повторює їх. Зазвичай має неохайний зовнішній вигляд. Заохочень не має. Неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму відбування покарання, прояв дрібного хуліганства, невиконання законних вимог представників адміністрації колонії, порушення розпорядку дня. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Також судом враховується, що ОСОБА_5 має п`ять попередніх непогашених судимостей, а тому суд приходить до висновку про те, що дії та поведінка засудженого мають кримінальну направленість. Натомість Збройні Сили України це не місце для перевиховання, а злагоджений колектив, де військовослужбовці розраховують один на одного.

Крім того, ОСОБА_5 має судимість за вчинення злочинів, передбачених ст. 152 ч. 2 та ст. 153 ч. 2 КК України, що підтверджується вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 грудня 2009 року, який набрав чинності 15 січня 2010 року.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування не можуть комплектуватися особами, які мають судимість за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи мають судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також засудженими службовими особами, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України займали особливо відповідальне становище, якщо така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку.

Також всупереч вимогам ст. 154-1 КВК України в матеріалах справи відсутня письмова згода командира військової частини, в якій засуджений планує проходити військову службу за контрактом, що підтверджується повідомленням Держаної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» від 23 травня 2025 року № 1960.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 має 6 непогашених судимостей за вчинення умисних кримінальних правопорушень, у тому числі за скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 152, 153 КК України, неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак після відбуття покарання продовжував вчиняти кримінальні правопорушення, адміністрацією виправної установи характеризується виключно негативно. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про тривале злочинне спрямування поведінки ОСОБА_5 та його небажання ставати на шлях виправлення.

Як зазначено вище, застосування умовно-дострокового звільнення для проходження військової служби за контрактом є правом, а не обов`язком суду, тому, за викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом засудженого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1