Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1451/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/433/25
Категорія ст.537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2024 року було задоволено подання Коростенського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, скасовано ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Малинського районного суду Житомирської області від 20.09.2023 у виді п`яти років позбавлення волі.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_6 систематично не з`являвся на реєстрацію до органу з питань пробації без поважних причин, що свідчить про невиконання ним обов`язків встановлених вироком суду.

Не погоджуючись із таким рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Посилається на те, що зазначення в ухвалі суду про те, що він без поважних причин продовжував не з`являтись на реєстрацію, не відповідає дійсності та є надуманим працівником ДУ«Центр пробації» у Житомирській області, адже якраз за порадою працівників ДУ«Центр пробації» у Житомирській області він знаходився на лікуванні у наркологічному відділенні №2 КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня» «Соціотерапія», що підтверджується відповідними доказами.

Твердить, що зазначену довідку він не зміг надати суду першої інстанції через те, що до суду для розгляду вищевказаного подання його забрали працівники Державної установи «Центр пробації», не пояснивши при цьому ніякої причини, а тому він не зміг надати суду зазначені документи, хоча таке клопотання в суді заявляв.

Крім того, не маючи можливості з`явитись для реєстрації він телефонував до ДУ «Центр пробації» та пояснював, що «не має можливості з`явитись через хворобу та через проходження лікування», що працівником цієї установи йому було трактовано як «не мав такого бажання».

Вважає, що не було підстав для задоволення подання Коростенського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, так як хвороба, на його думку, є поважною причиною неявки.

Зазначає, що мало місце неповне і необ`єктивне дослідження доказів судом першої інстанції, а тому це, на його думку, є підставою для скасування ухвали Малинського районного суду від 23 липня 2024 року.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника та засудженого, які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Частиною 2 ст. 78 КК України визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання

Відповідно до ч. 2, ч.3 ст.166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення об`єктивних обставин справи.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_6 засуджений 20.09.2023 вироком Малинського районного суду Житомирської області року за ч. 4 ст.185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

10.11.2023 у ОСОБА_6 відібрано підписку про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування з випробуванням може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання.

Начальник Коростенського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області звернувся 15.04.2024 року до Малинського районного суду Житомирської області з поданням про скасування звільнення від призначеного покарання відносно ОСОБА_6 .

Згідно Розділу IV Інструкції «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої Наказом за N 270/1560 від 19.12.2003 року Державного департаменту України з питань виконання покарань (надалі Інструкція),якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення подання начальника Коростенського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації " у Житомирській області про скасування звільнення від призначеного покарання відносно ОСОБА_6 ґрунтуються на тому, що ОСОБА_6 не з`являвся на реєстрацію без поважних причин 7 разів, а саме: 24.11.2023, 08.12.2023, 26.01.2024, 09.02.2024, 23.02.2024, 08.03.2024, 22.03.2024, із них 5 разів після письмового попередження.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Так, згідно наданих копій з амбулаторної карти пацієнта № 14420 від 26.01.2024, 09.02.2024, 23.02.2024,08.03.2024 засуджений ОСОБА_6 звертався за консультацією до невропатолога, йому було призначено лікування та проведено магнітно-резонансну томографію шийного відділу хребта.

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №28 від 22.03.2024 ОСОБА_6 звертався за медичною допомогою та йому поставлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин, гостру інтоксикацію F10.0, депресивний стан.

Сам факт, що засуджений не з`явився на реєстрацію 24.11.2023,08.12.2023 року, не є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки за результатами бесіди з засудженим було прийнято рішення про застосування до ОСОБА_6 попередження.

Щодо неявки ОСОБА_6 на реєстрацію 26.01.2024, 09.02.2024, 23.02.2024, 08.03.2024, 22.03.2024, останній надав підтверджуючі документи своєї неявки у зв`язку зі станом здоров`я.

У свою чергу, апеляційний суд підкреслює, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, наведені вище обставини залишив поза увагою, у зв`язку з чим допустив невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

За наведеного, висновок суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення є передчасним, оскільки вказані вище обставини в сукупності не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Дану ситуацію апеляційний суд оцінює з точки зору ч. 2 ст. 50 КК України як можливість надати шанс ОСОБА_6 на виправлення без ізоляції від суспільства. Тим більше, що інші обв`язки, покладені судом на засудженого, він виконує. Тобто, головним чинником при ухваленні рішення апеляційним судом, є не формальне порушення, якого припустився, але потім виправив засуджений, а інтереси суспільства, яке зацікавлене в тому, щоб його громадяни, які припустились порушень закону, виправлялись і здійснювали це виправлення свідомо, самостійно, без позбавлення волі.

Колегія суддів апеляційного суду наголошує, що судочинство у відповідності до ст. 22 КПК України ведеться на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами кримінального провадження своїх правових позицій, прав і законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню, а клопотання начальника Коростенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Малинського районного суду Житомирської області 20.09.2023 року, - залишенню без задоволення у зв`язку з його необґрунтованістю.

Апеляційний суд звертає увагу органу пробації, що вирок Малинського районного суду від 20.09.2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України за крадіжку на суму 2407 грн., вчинену 22.04.2023 року підлягає перевірці, в порядку п.13 ч.1 ст. 537 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 537, 539 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 23.07.2024 року, якою задоволено подання Коростенського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, скасовано ОСОБА_6 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Малинського районного суду Житомирської області від 20.09.2023 у виді п`яти років позбавлення волі - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Коростенського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: