Справа № 461/5076/25
Провадження № 1-кс/461/4182/25
УХВАЛА

Іменем України

04.07.2025 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000837 від 20.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, погодженим прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на куртку марки «Adidass» яскраво оранжевого кольору, яку поміщено у поліетиленовий пакет.

Подане клопотання мотивує тим, що оскільки на вказаних речових доказах могли зберегтись сліди злочину і в подальшому будуть залучені для проведенн експертиз, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів. Без надання їх експертам, останні будуть позбавлені можливості провести експертизу, а також встановити об`єктивну істину у справі, а тому необхідно накласти арешт на майно, з метою збереження речових доказів.

Слідчий згідно матеріалів клопотання, розгляд справи просить проводити за його відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику власника майна, та у відсутності слідчого.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши та перевіривши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000837 від 20.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.06.2025 близько 20:27 год. на ділянці автодороги по вул. Городоцькій поблизу будинку №276 у м.Львові, відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення ТЗ з подальшим наїздом на пішохода), за участю автомобіля марки «Maserati Levante», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіля марки «Hyundai Getz», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , 2001 р.н., який інерційно винесло у праву смугу руху, в якій у цей час відбувалося оформлення технічного ДТП, поряд з яким перебували пішоходи ОСОБА_7 , 1972 р.н. та ОСОБА_8 , 1993 р.н., на яких відбувся наїзд, а в подальшому ще одне зіткнення із нерухомим автомобілем марки «Renault Symbol», р.н. НОМЕР_3 . В результаті ДТП пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження та у важкому стані госпіталізовані у медичний заклад, а водій ОСОБА_5 місце пригоди залишив.

25.06.2025 року пасажир автомобіля марки «Maserati Levante», р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_9 , добровільно видала слідчому куртку марки «Adidass» яскраво оранжевого кольору з метою проведення експертиз та інших слідчих дій.

25.06.2025 куртку марки «Adidass» яскраво оранжевого кольору, поміщено у поліетиленовий пакет, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що оскільки на вказаних речових доказах могли зберегтись сліди злочину і в подальшому будуть залучені для проведенн експертиз, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів. Без надання їх експертам, останні будуть позбавлені можливості провести експертизу, а також встановити об`єктивну істину у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Оцінюючи надані слідчим докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою виконання завдань кримінального провадження та, з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на куртку марки «Adidass» яскраво оранжевого кольору, яку поміщено у поліетиленовий пакет.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10