КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №760/4084/25 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4080/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

24 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000026 від 24.01.2025 за апеляційною скаргою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Боярка, Київської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, і призначено йому покарання у виді одного року пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 59-1 Кримінального кодексу України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, 24.01.2025 приблизно о 08 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу зупинки, що знаходиться за адресою, Київська область, Боярський р-н, с. Тарасівка, вул. Незалежності 5/1, побачив на асфальті та підібрав запаяний безбарвний згорток з полімерного матеріалу з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, а саме психотропної речовини - PVP. У цей час, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання вище зазначеної психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання психотропної речовини - PVP, ОСОБА_7 , вказаний запаяний безбарвний згорток з полімерного матеріалу з вмістом психотропної речовини PVP, помістив до внутрішньої кишені куртки з лівого боку, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту.

Після чого ОСОБА_7 , 24.01.2025 року, незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину - PVP, продовжуючи свої незаконні дії, здійснив посадку до автобусу, на зупинці, що за адресою Київська область, Боярський р-н, с. Тарасівка, вул. Незалежності 5/1, сполученням Тарасівка - Київ та перевіз зазначену речовину до м. Києва.

24.01.2025 року прибувши у м. Київ, а саме до залізничного вокзалу, що розташований за адресою, Вокзальна Площа 1, ОСОБА_7 , продовжуючи незаконно зберігати при собі психотропну речовину - PVP, попрямував до станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де приблизно о 10 год. 35 хв., у вестибюлі вказаної станції метро і був зупинений працівником поліції, та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у внутрішній кишені куртки, з лівого боку, знаходиться психотропна речовина - PVP, яку він придбав, зберігав та перевозив, за вищевикладених обставин при собі для особистого вживання без мети збуту.

Після того, ОСОБА_7 , був затриманий в порядку статті 298-2 КПК України та у присутності двох понятих, в ході особистого обшуку, у останнього було виявлено та вилучено із внутрішньої кишені куртки, з лівого боку, яка була одягнена на ньому, запаяний безбарвний згорток з полімерного матеріалу з вмістом психотропної речовини - PVP.

Встановлено, що у вилученій 24.01.2025 у ОСОБА_7 , на станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві та наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою в речовині 0,192 г. PVP, згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні, наркотичного засобу,без мети збуту, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 20.02.2025 стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині кримінальної кваліфікації діяння обвинуваченого у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини без мети збуту.

Апелянт зазначає, що оскаржуваним вироком, в мотивувальній його частині, дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Апелянт вважає, що дії обвинуваченого в оскаржуваному вироку помилково не кваліфіковано в частині перевезення забороненої речовини та в частині визначення безпосередньо виду даної речовини.

Так, відповідно до встановлених у вироку фактичних обставин, обвинувачений після того, як знайшов психотропну речовину PVP, помістив її до внутрішньої кишені своєї куртки та перевіз з Київської області до міста Києва, в подальшому на станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві направився до метро, де працівниками поліції психотропна речовина PVP у останнього і була вилучена.

Як стверджує прокурор, з метою приведення обвинувачення у відповідність до встановлених у ході судового розгляду обставин, до кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 1 ст. 309 КК України належить включити посилання на незаконне перевезення психотропної речовини.

Крім того, апелянт зазначає, що дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення саме психотропної речовини без мети збуту.

За таких обставин, на думку прокурора, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 20.02.2025 стосовно ОСОБА_7 підлягає скасуванню в частині кримінальної кваліфікації діяння у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_7 , та захисник ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули, про поважність причин своєї відсутності не повідомили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити її, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються встановленими органом досудового розслідування обставинами, які досліджувались у спрощеному провадженні, а тому згідно із ч. 1 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають та не оспорюються учасниками судового провадження.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичними обставинами кримінального правопорушення, дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Водночас, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, оскільки кримінально-правові ознаки вчиненого суспільно небезпечного діяння, які суд першої інстанції навів у формулюванні обвинувачення, викладеному у вироку, не узгоджуються з об`єктивною стороною складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за якою засуджено ОСОБА_7 .

Кваліфікація кримінального правопорушення - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація кримінальних правопорушень завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту та обставин вчинення особою (суб`єктом кримінального правопорушення) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Як вбачається із обставин кримінального провадження, визнаних судом доведеними, ОСОБА_7 24.01.2025 приблизно о 08 год. 30 хв., перебуваючи поблизу зупинки, що знаходиться за адресою, Київська область, Боярський р-н, с. Тарасівка, вул. Незалежності 5/1, побачив на асфальті та підібрав запаяний безбарвний згорток з полімерного матеріалу з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, а саме психотропної речовини - PVP, який в подальшому помістив до внутрішньої кишені куртки з лівого боку, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту. Після чого ОСОБА_7 перевіз зазначену речовину до м. Києва та о 10 год. 35 хв., у вестибюлі станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, був зупинений працівником поліції, якому повідомив, що у внутрішній кишені куртки, з лівого боку, знаходиться психотропна речовина - PVP, яку він придбав, зберігав та перевозив при собі для особистого вживання без мети збуту.

У вилученій в ОСОБА_7 та наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою в речовині 0,192 г. PVP, згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Отже, фактичні обставини кримінального провадження, як вони встановлені судом та підтверджені дослідженням доказів,свідчать про те, що, у даному випадку мало місце незаконне придбання, зберігання та перевезення ОСОБА_7 психотропної речовини без мети збуту, тобто мало місце не лише незаконнепридбання та зберігання, а й перевезення, при цьому предметом злочинного посягання ОСОБА_7 була саме психотропна речовина, а не наркотичний засіб, як про це зазначив суд першої інстанції у вироку. У зв`язку з наведеним, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_7 підлягає зміні, а не скасуванню, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту.

При цьому така кваліфікація дій ОСОБА_7 не пом`якшує та не обтяжує кримінальну відповідальність та жодним чином не погіршує і не поліпшує його становище, а тому не впливає на вид та розмір призначеного ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання у виді пробаційного нагляду, який і не оспорюється в апеляційній скарзі прокурора.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок, в частині правової кваліфікації дій ОСОБА_7 слід змінити.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2025 року у кримінальному провадженні №0000026 від 24.01.2025 в частині правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України -змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст. 309 КК України, тобто за вчинення незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3