Справа №591/4117/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/540/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою генерального директора ПАТ «Акціонерна компанія «ОМЕГА» ОСОБА_7 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 30.10.2024 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, із середньою професійно-технічною освітою, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга генерального директора ПАТ «Акціонерна компанія «ОМЕГА» ОСОБА_7 в якій він просив вирок Зарічного районного суду м. Суми від 30.10.2024 змінити в частині, що стосується вирішення цивільного позову ОСОБА_9 , відмовивши в задоволенні позовних вимог до АК «ОМЕГА» в повному обсязі.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 75 КК України від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 звільнено з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позови Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» та ОСОБА_9 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» кошти в сумі 57380,42 грн., витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 .

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь ОСОБА_9 95321 грн. в рахунок витрат на її лікування.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення експертизи на користь держави в розмірі 5334 грн.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме автомобіль Renault Megan вирішено залишити у розпорядженні власника ОСОБА_8 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначав, що вказаним вироком задоволено цивільний позов ОСОБА_9 а саме: стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь ОСОБА_9 95 321 гри. в рахунок витрат на її лікування.

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «ОМЕГА» є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА».

Апелянт вважав, що вирок суду в частині стягнення з АСК «ОМЕГА» на користь ОСОБА_9 витрат на лікування в розмірі 95 321 грн. є незаконним та необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з огляду на наступне.

Так, апелянт стверджував, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована в АСК «ОМЕГА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/3323111 від 05.08.2022.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що потерпілою були понесені витрати на лікування в розмірі 95 321 грн., що документально підтверджується наданими чеками, про те таких висновків суд дійшов помилково, без належної оцінки доказів у справі.

Апелянт вважав, що жодного документального підтвердження необхідності придбання ліків, вказаних в чеках, та наявності причинно-наслідкового зв`язку між пригодою та витратами на лікування позивачкою не надано (відсутні виписка із медичної карти стаціонарного хворого, виписні епікриз з лікарськими призначеннями тощо).

Суд першої інстанції не перевірив, чи стосуються надані потерпілою докази саме цього кримінального правопорушення, не перевірив доцільності понесених нею витрат.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_9 , суд першої інстанції фактично погодився з твердженням позивачки про розмір її витрат на лікування в сумі 95 321 грн., та у вироку формально зазначив, що цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню.

Апелянт вважав, що суд ретельно не перевірив усі вимоги позивачки, не оцінив надані нею фіскальні чеки відповідно до ст. 94 КПК та на обґрунтування свого рішення про стягнення з АСК «ОМЕГА» коштів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди не навів у вироку жодного доказу й розрахунку сум, присуджених на користь потерпілої.

Крім того, що позивачкою не надано доказів необхідності придбання ліків, вказаних в чеках (лікарські призначення), нею ще заявлено до відшкодування і судом стягнуто витрати, які не відносяться до наслідків ДТП 14.11.2022. Зокрема: витрати на професійне чищення зубів - 1100 грн. (фіскальний чек ФОП ОСОБА_10 від 19.05.2023 р.); витрати на пломбування зуба - 900 грн. (фіскальний чек ФОП ОСОБА_10 від 31.05.2023 р.).

Також судом першої інстанції було встановлено, що збитки потерпілій відшкодовані обвинуваченим. У вироку суду зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , є зокрема відшкодування збитків потерпілій. При цьому суд не з`ясував, які саме збитки та в якому розмірі відшкодовані збитки обвинуваченим, що прямо впливає 1 2 3 на розмір матеріальної шкоди, яка може бути стягнута зі страховика на користь потерпілої.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки доказам у справі, чим порушив ст.ст. 94, 370, 374 КПК України, а стягнувши з АСК «ОМЕГА» витрати на лікування потерпілої в розмірі 95 321 грн., суд порушив ст.ст. 22, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до ухвалення незаконного та необгрунтованого рішення.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Як встановлено судом першої інстанції 14.11.2022 близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_8 , керуючи автомобілем Renault Megan, н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в м. Суми по пр-ту Свободи в напрямку перехрестя з пр-м М. Лушпи, в районі б.2, знехтував безпекою дорожнього руху, не вжив заходів при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшив швидкість аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка в цей час переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Такими діями ОСОБА_8 порушив пункт 18.1 Правил дорожнього руху України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП, в результаті чого потерпілій ОСОБА_9 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому потиличної кістки справа з переходом на основу черепа, рани правої надбрівної ділянки та потиличної ділянки справа, травматичної екстракції першого зуба справа та зліва на верхній щелепі, садна обличчя.

Про дату, час і місце апеляційного розгляду учасники кримінального провадження повідомлялись, однак до суду не з`явились. При цьому, з матеріалів справи слідує, що апелянт - генеральний директор ПАТ «Акціонерна компанія «ОМЕГА» ОСОБА_11 в апеляційній сказі просив проводити її розгляд без його участі (а.с. 199), потерпіла ОСОБА_9 в поданих на вказану апеляційну скаргу запереченнях також просила проводити судове засідання без її участі (а.с. 210), а обвинувачений ОСОБА_8 і захисник ОСОБА_12 , кожен окремо, подали заяви з проханням проводити апеляційний розгляд справи у їх відсутність.

За таких обставин, враховуючи позиції всіх учасників справи, з метою дотримання розумних строків апеляційного розгляду кримінального провадження, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд матеріалів кримінального провадження у відсутність його учасників апелянта, потерпілої, обвинуваченого та захисника, що узгоджується з ч. 4 ст. 405 КПК України.

Тому, заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просила вирок суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку діянні за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, його дії правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Згідно ст.50 КК України рішення суду про призначення покарання з-поміж інших завдань повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, врахував характер, ступінь тяжкості та наслідки вчиненого, дані, що характеризують обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті та з можливістю виправлення обвинуваченого в умовах іспитового строку, тобто зі звільненням від покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Разом із тим, доводи апеляційної скарги цивільного відповідача - генерального директора ПАТ «Акціонерна компанія «ОМЕГА» ОСОБА_7 , щодо необґрунтованості вироку суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» 95 321 грн. на її лікування, колегія суддів вважає обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 128, 129 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом та із застосуванням норм ЦПК України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальна правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Водночас, згідно положень ст.ст. 91, 92 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині обвинувального вироку, в числі іншого, зазначаються підстави для задоволення цивільного позову.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження та про що йшлося вище, судом першої інстанції задоволено цивільний позов потерпілою ОСОБА_9 , про стягнення з ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» 95 321 грн. на її лікування, з чим фактично не погодився цивільний відповідач, оскільки вважав, що суд у вироку не мотивував підстав такого стягнення та більше того суд не дослідив тих документів, що надала потерпіла на підтвердження своїх вимог і які фактично, на думку апелянта, стосувалися зовсім інших витрат потерпілої, які не пов`язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Аналізуючи вказане, колегією суддів вивчено матеріали справи в сукупності із доводами апеляційної скарги та встановлено, що дійсно потерпіла ОСОБА_9 зверталася до суду із позовною заявою про стягнення з ПАТ АСК «ОМЕГА» на її користь 95 321,45 грн витрат на лікування та про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на її користь 500 000 грн моральної шкоди (а.с. 55)

Також, потерпілою додано копії товарних чеків та чеків про надання послуг і копії інших документів, зокрема:

- протоколу дослідження головного мозку № 4498 від 14.11.2022 (а.с. 62),

- виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 14362 (а.с. 63),

- консультативного висновку спеціаліста від 09.12.2022 (а.с. 64);

- консультативного висновку спеціаліста від 19.12.2022 (а.с. 65);

- консультативного висновку спеціаліста від 09.01.2023 (а.с. 66);

- консультативного висновку спеціаліста від 12.01.2023 (а.с. 67);

- консультативного висновку спеціаліста від 27.01.2023 (а.с. 68);

- консультативного висновку спеціаліста від 27.03.2023 (а.с. 69);

- довідки лікаря стоматолога від 03.07.2023 та акту виконаних робіт до неї (а.с. 70-71);

- виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 25.08.2023 (а.с. 72).

З копії вказаних документів та чеків вбачається, що ОСОБА_9 дійсно у період з 14.11.2022 по 25.08.2023 неодноразово зверталася до лікарів та вона оплачувала кошти за товари і послуги, про що додано копії окремих чеків.

Також вбачається, що ОСОБА_9 проходила лікування пов`язане з перебуванням її на стаціонарному лікуванні.

Водночас, як слідує зі змісту оскаржуваного вироку, судом задоволено позов Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» та стягнуто з ОСОБА_8 на користь Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» кошти в сумі 57 380,42 грн., витрачені на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 .

Також, як пом`якшуючу покарання обставину, суд врахував відшкодування обвинуваченим потерпілій збитків.

Разом з тим, аналізуючи викладене та зміст доданих до позову потерпілої копій документів, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що дійсно суд першої інстанції ретельно не перевірив усі вимоги позивачки, не оцінив надані нею фіскальні чеки відповідно до ст. 94 КПК України та на обґрунтування свого рішення про стягнення з АСК «ОМЕГА» коштів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди не навів у вироку жодного доказу й розрахунку сум, присуджених на користь потерпілої чим фактично було порушено вимоги статей 370, 374 КПК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дійсно потерпілою не надано доказів необхідності придбання ліків, вказаних в чеках (лікарські призначення) і судом стягнуто витрати, які не підтверджені доказами про те, що вони відносяться до наслідків ДТП 14.11.2022.

Зокрема, як слушно зауважив апелянт, це витрати на професійне чищення зубів - 1100 грн (фіскальний чек ФОП ОСОБА_10 від 19.05.2023); витрати на пломбування зуба - 900 грн (фіскальний чек ФОП ОСОБА_10 від 31.05.2023).

Також, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи апелянта і про те, що судом першої інстанції було встановлено, що збитки потерпілій фактично відшкодовані обвинуваченим, про що йшлося вище, та у вироку суду зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , є зокрема відшкодування збитків потерпілій. При цьому суд не з`ясував, які саме збитки та в якому розмірі відшкодовані збитки обвинуваченим, що прямо впливає на розмір матеріальної шкоди, яка може бути стягнута зі страховика на користь потерпілої.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки доказам у справі, чим порушив ст.ст. 94, 370, 374 КПК України, а стягнувши з АСК «ОМЕГА» витрати на лікування потерпілої в розмірі 95 321 грн., суд порушив ст.ст. 22, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до ухвалення незаконного та необгрунтованого рішення в цій частині.

Як слідує з роз`яснень Пленум Верховного Суду України в постанові № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість (пп. в) п. 19 постанови).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи встановлене, а також те, що фактично потерпілою не надано документального підтвердження необхідності придбання ліків, вказаних в чеках, та наявності причинно-наслідкового зв`язку між пригодою та витратами на лікування, а також зважаючи на те, що обвинуваченим відшкодовано потерпілій завдані збитки і те, що на її лікування з обвинуваченого стягнуто кошти на рахунок Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня», що прямо слідує зі змісту оскаржуваного вироку, колегія суддів вважає, що існують підстави для відмови в задоволенні цивільного позову потерпілої поданого до страхової компанії «ОМЕГА», про стягнення на її користь ще 95 321 грн.

Оскільки встановлені порушення колегія суддів вважає істотними, з огляду на те, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а також з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, апеляційну скаргу генерального директора ПАТ «Акціонерна компанія «ОМЕГА» ОСОБА_7 слід задовольнити, а вирок Зарічного районного суду м. Суми від 30.10.2024, в цій частині, слід змінити, відмовивши ОСОБА_9 в задоволенні цивільного позову про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» 95321 грн. на її лікування за необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу генерального директора ПАТ «Акціонерна компанія «ОМЕГА» ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 30.10.2024 відносно ОСОБА_8 , в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 , про стягення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» на користь ОСОБА_9 95321 грн. в рахунок витрат на її лікування, змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відмовити ОСОБА_9 в задоволенні цивільного позову про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ОМЕГА» 95321 грн. на її лікування.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4