Справа 688/484/25
№ 1-кп/688/83/25
Вирок

Іменем України

14 травня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка кримінальне провадження №0000056 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленківці Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_6

19 січня 2025 року близько 05 год 00 хв ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись з дозволу власниці ОСОБА_4 у кухні квартири АДРЕСА_3 , будучи обуреним діями та висловлюваннями ОСОБА_4 , вирішив спричинити їй тілесні ушкодження, з цією метою підійшов до потерпілої, яка стояла та, переслідуючи умисел, спрямований на заподіяння їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, із застосуванням фізичної сили завдав один удар кулаком правої руки у ліву ділянку обличчя потерпілої.

Внаслідок вищевказаних умисних, неправомірних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої губи зліва з переходом на ліву носо-губну складку, що за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у спричинені умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Показання обвинуваченого, потерпілих та обгрунтування недоцільності дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 ствердив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в обвинувальному акті, беззастережно визнає свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому. Вказав, що 19.01.2025 близько 05 год після розпиття алкогольних напоїв на кухні у квартирі АДРЕСА_3 потерпіла ОСОБА_4 штовхнула його співмешканку, а він обурившись її діями, наніс один удар правою рукою у ліву ділянку обличчя потерпілої. Також зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення, і що він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, просив не досліджувати докази обвинувачення, оскільки не оспорює фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення. Цивільний позов потерпілої не визнав, оскільки вважає, що шкоди останній ним спричинено не було. Попросив вибачення у потерпілої, просив суворо не карати.

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст фактичних обставин і їх не оспорює, просив визнати недоцільним їх дослідження, вказуючи на те, що внаслідок розгляду справи, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не будуть порушені права обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, фактичні обставини не оспорює, не заперечив проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та вважає необхідним дослідити письмові матеріали, що підтверджують цивільний позов, характеризують особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_4 не оспорила фактичних обставин, встановлених стороною обвинувачення, вважала недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових матеріалів, що підтверджують цивільний позов, характеризують особу обвинуваченого. Надала показання про те, що 19.01.2025 близько 05 год, втомившись від криків осіб, що були у її квартирі, попросила її залишити. Співмешканка обвинуваченого на вказане обурилась, а тому вона її штовхнула. Обвинувачений обурившись її діями, завдав їй одного удару кулаком правої руки в ліву ділянку обличчя, від чого у неї з`явився синець. Підтримала поданий цивільний позов в повному обсязі, просила стягнути з обвинуваченого 50000 грн моральної шкоди через перенесений стрес, 15000 грн витрат на правову допомогу. В призначенні покарання поклалась на розсуд суду.

Представник потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових матеріалів, що підтверджують цивільний позов, характеризують особу обвинуваченого. Підтримав цивільний позов, просив його задовольнити. У призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Після з`ясування чи правильно розуміють обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 зміст фактичних обставин, враховуючи, що сумнівів у добровільності їх позиції немає та, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, суд розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за правилами, передбаченими даною нормою.

Мотиви Суду щодо доведеності обвинувачення

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

ОСОБА_6 раніше не судимий, під динамічним спостереженням у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, на обліку органу пробації не перебуває, за місцем проживання характеризуєтьсяяк такий, на якого скарг не надходило, є учасником бойових дій, має тимчасові підробітки.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Мотиви призначення покарання

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу. Судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , керуючись положеннями ст. 65 КК України, принципом справедливості та індивідуалізації покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, особу винного, наявність щирого каяття, наявність обтяжуючих обставин.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, суд дійшов висновку призначити йому покарання у виді штрафу в максимальному розмірі.

Призначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Розгляд цивільного позову

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно із приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам (принцип змагальності).

Судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку, потерпіла ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої губи зліва з переходом на ліву носо-губну складку, що підтверджується даними висновку судово-медичної експертизи №15 від 21.01.2025.

Відповідно до роз`яснень, які містяться упостанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі і розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин зокрема, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Під час розгляду справи судом не встановлено порушення звичайних життєвих зв`язків потерпілої, на які послався представник потерпілої як на підставу своїх вимог. А тому, з урахуванням встановлених обставин, враховуючи глибину і характер фізичних, моральних страждань потерпілої, яка перенесла негативні переживання, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, а також того, що моральна шкода не є способом збагачення, суд дійшов висновку про стягнення з винного моральної шкоди в розмірі 2000 грн, що є достатньою сатисфакцією.

Потерпіла ОСОБА_4 пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_6 також вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, а у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як випливає із договору про надання правової (правничої) допомоги №27/01/2025 та ордеру серії ВК №1158588 від 27.01.2025, між адвокатом ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Виконуючи умови цього договору, адвокат надавав потерпілій юридичні консультації під час розгляду справи, готував цивільний позов, брав участь у судових засіданнях. За вказану роботу визначено сплату гонорару в розмірі 15000 грн, на підтвердження сплати яких ОСОБА_4 долучено квитанцію до прибуткового касового ордера №27/01/2025.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 600 грн.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення не застосовувались.

Підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2000 гривень моральної шкоди, 600 гривень витрат на правничу допомогу адвоката, а всього 2600 (дві тисячі шістсот) гривень.

В решті позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1