Провадження № 1-кп/127/302/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.03.2024 за № 0000228, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, вдівця, непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, раніше судимого: 06.12.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 08.10.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням положень ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 308 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , страждаючи на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, канабіноїдів, амфетамінів, тобто будучи хворим на наркоманію, 15.06.2022 розпочав проходження замісної підтримувальної терапії (далі - ЗПТ) у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради», під час якого за призначенням лікаря-нарколога отримував препарат ЗПТ метадон, який включений до Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, у дозуванні 85 мг на добу щодня. Таке лікування від наркоманії ОСОБА_6 проходив у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР».

Продовжуючи отримувати в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» наркотичний лікарський препарат «Метадон-ЗН», ОСОБА_3 у жовтні 2022 року, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР, Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27.03.2012 , вирішив заволодіти наркотичними засобами шляхом шахрайства, додатково звернувшись до Товариства з обмеженою відповідальністю «Замісна підтримувальна терапія» () для залучення до ЗПТ.

Для реалізації свого умислу ОСОБА_3 17.10.2022 прибув до медичного центру Товариства з обмеженою відповідальністю «Замісна підтримувальна терапія» (), за адресою: м. Вінниця, вул. Оводова, 29, прим. літ. «А» (прим. № 3), де на прийомі у лікаря-психіатра ОСОБА_7 перед включенням його до лікування із використанням препаратів ЗПТ повідомив їй недостовірну інформацію про те, що в інших закладах охорони здоров`я він не отримує ЗПТ, після чого підписав Заяву про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин, та/або прекурсорів і виконання призначень лікаря, Інформовану згоду на участь у замісній підтримувальній терапії із застосуванням препарату метадон, уклав Угоду про надання медичних послуг, а також підписав Інформаційний лист для хворого або особи, яка здійснює за ним догляд, про правила поводження з препаратами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, недопущення їх використання не за медичним призначенням. В угоді про надання медичних послуг ОСОБА_3 зазначив, що на момент звернення до ТОВ «Замісна підтримувальна терапія» не перебуває на лікуванні в іншому медичному закладі, де йому призначено наркотичні та психотропні лікарські засоби, зобов`язавшись при цьому під час лікування у даному закладі не звертатись на лікування в інші медичні заклади, з метою призначення йому наркотичних та психотропних лікарських засобів.

Тим самим ОСОБА_3 приховав своє лікування в КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», де йому вже були призначені наркотичні лікарські засоби та він фактично отримував необхідне лікування, тобто ввів у оману лікаря-психіатра ТОВ «Замісна підтримувальна терапія» ОСОБА_7 , в результаті чого отримав 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на систематичне заволодіння наркотичним засобом метадоном під виглядом отримання лікування із застосуванням препаратів ЗПТ шляхом обману, ОСОБА_3 18.10.2022 отримав 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 24.10.2022 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 25.10.2022 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 26.10.2022 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 28.10.2022 12 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на три дні (з 28.10 до 30.10.2022) у добовій дозі препарату 100 мг, з яких 4 таблетки (100 мг) прийняв у кабінеті ЗПТ і 8 таблеток (200 мг) отримав для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 01.11.2022 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 04.11.2022 12 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на три дні (з 04.11 до 06.11.2022) у добовій дозі препарату 100 мг, з яких 4 таблетки (100 мг) прийняв у кабінеті ЗПТ і 8 таблеток (200 мг) отримав для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 07.11.2022 8 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на два дні (з 07.11 до 08.11.2022) у добовій дозі препарату 100 мг, з яких 4 таблетки (100 мг) прийняв у кабінеті ЗПТ і 4 таблетки (100 мг) отримав для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 09.11.2022 4 таблетки наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на один день у добовій дозі препарату 100 мг; 11.11.2022 12 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на три дні (з 11.11 до 13.11.2022) у добовій дозі препарату 100 мг, з яких 4 таблетки (100 мг) прийняв у кабінеті ЗПТ і 8 таблеток (200 мг) отримав для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 14.11.2022 8 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на два дні (з 14.11 до 15.11.2022) у добовій дозі препарату 100 мг, з яких 4 таблетки (100 мг) прийняв у кабінеті ЗПТ і 4 таблетки (100 мг) отримав для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 16.11.2022 20 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на п`ять днів (з 16.11 до 20.11.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 25.11.2022 20 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на п`ять днів (з 25.11 до 29.11.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 29.11.2022 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 30.11 до 09.12.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 09.12.2022 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 10.12 до 19.12.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 19.12.2022 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 20.12 до 29.12.2022) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах; 29.12.2022 40 таблеток наркотичного лікарського засобу «Метафін ІС», 25 мг, курсом на десять днів (з 30.12.2022 до 09.01.2023) у добовій дозі препарату 100 мг для самостійного прийому в амбулаторних умовах.

Ураховуючи вищезазначене, ОСОБА_3 , шляхом обману лікаря-психіатра ТОВ «Замісна підтримувальна терапія» ОСОБА_7 , тобто шляхом шахрайства, у період з 17.10.2022 до 29.12.2022 заволодів наркотичним засобом метадоном загальною масою 7,0 г, що відповідно до таблиці № 1 наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 308 КК України, - заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства у великих розмірах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати, призначити мінімальну міру покарання та не позбавляти волі.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочинів, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 308 Кримінального кодексу України, як заволодіння наркотичними засобами шляхом шахрайства у великих розмірах.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий, непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням з 07.04.2016 із діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, канабіноїдів, амфетамінів.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчиненене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 308 Кримінального кодексу України з конфіскацією майна, оскільки таке додаткове покарання передбачається в санкції статті як обов`язкове.

При вирішенні питання про застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд враховує, що згідно з абз.1 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою або із зайняттям ним певною діяльністю. Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язане вчинення злочину. До інших осіб, якщо правопорушення не пов`язане з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів. У такому випадку посилатися на статтю 69 КК України не потрібно (абз.4 п. 17 постанови від 24.10.2003 року № 7).

Суд зазначає, що у даному кримінальному провадженні вчинення злочину не було пов`язане з посадою або із зайняттям обвинуваченим певною діяльністю, а тому суд не призначає додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

В судовому засіданні встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 22.03.2024 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк 60 днів, тобто до 01.05.2024. Також, на ОСОБА_3 покладено обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи; утриматись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон; не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_3 до суду неодноразово не з`являвся, ухилявся від явки до суду.

Згідно протоколу затримання особи від 26.03.2025, обвинуваченого ОСОБА_3 було затримано 26.03.2025.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2025 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 24.05.2025 з одночасним визначенням розміру застави.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Суд, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , з метою попередження ризику переховування обвинуваченого та вчинення інших кримінальних правопорушень, вважає, що запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою, слід залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження, процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 308 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2025 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя