Справа № 696/1005/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого у режимі відеоконференції ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000264 від 02.05.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2, ч.3 ст.307 КК України,-

встановив:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про зупинення провадження у справі, в зв`язку з перебуванням обвинуваченого ОСОБА_5 на військовій службі. Факт призову на військову службу під час мобілізації обвинуваченого підтверджений довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 №5/1/25/2965 від 06.08.2025

Захисник також просив вирішити питання про повернення застави, так як ухвала слідчого судді від 24 червня 2025 року про продовження дії обов`язків обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді застави регламентувались до 03 серпня 2025 року. Вважає, що існує певна загроза втрати грошових коштів, внесених під заставу. Раніше подати документи про повернення застави не міг, так як не мав документальних підтверджень мобілізації обвинуваченого.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно п.3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки підозрюваного, твердження захисника, що запобіжний захід - застава припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону, а тому в задоволенні клопотання про повернення застави слід відмовити.

Відповідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Таким чином, підтверджений факт призову під час мобілізації на особливий період являється безумовною підставою для зупинення провадження у справі як для забезпечення права на захист обвинуваченого, так і на справедливий судовий розгляд з дотриманням принципів змагальності і рівності учасників процесу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідність зупинення судового провадження до звільнення з військової служби обвинуваченого ОСОБА_5 ..

Керуючись статтею 335 КПК України,

постановив :

Судове провадження у кримінальному провадженні № 0000264 від 02.05.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2, ч.3 ст.307 КК України - зупинити до звільнення обвинуваченого з військової служби.

В задоволенні клопотання захисника про повернення застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1