Номер провадження 1-кс/754/2879/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001642 від 28.05.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст. 121 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу статті 89 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2025 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0001642 від 28.05.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що строк запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, закінчується 29.08.2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, тому ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.08.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 29.10.2025. Одночасно існують обґрунтовані ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - тобто існують реальні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ст. 177 КПК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2025, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні загального коридору 14 поверху, біля квартири № 80 , та на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у нього з`явився злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, утримуючи у руці предмет, що має колюче-ріжучі властивості, зовні схожий на ніж, наніс ним один удар в область черевної порожнини потерпілому ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення живота з наскрізними пораненнями тонкого кишківника та брижі поперечно-ободової кишки, гемоперитонеум.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні №0001642 від 28.05.2025 року наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

28.05.2025 ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2025 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.07.2025.

Постановою керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва від 23.07.2025 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 29.08.2025.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 24.07.2025 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.08.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 22.08.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, а саме до 29.10.2025.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити та продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є можливим у зв`язку зі складністю кримінального провадження, у якому необхідно отримати велику кількість висновків судових медичних експертиз. Також у кримінальному провадженні необхідно, з урахуванням отриманих висновків експертів, визначитись із правовою кваліфікацією дій підозрюваного, повідомити про зміну раніше повідомленої підозри та здійснити відкриття матеріалів у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 290 КПК України. Зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам буде недостатнім.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою. Вказували на те, що ОСОБА_5 має серйозні проблеми зі здоров`ям, лікування яких не є можливим в умовах позбавлення волі.

Захисник ОСОБА_4 подав клопотання слідчому судді, у якому просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби. Зазначав про недоведеність ризиків, на які посилається слідчий. Зауважив, що на даний час немає висновку судової експертизи щодо ступеню тяжкості тілесного ушкодження, а тому захисник має сумніви в обґрунтованості підозри.

Підозрюваний ОСОБА_5 відмовився давати пояснення з приводу підозри та обставин інкримінованого йому правопорушення.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Згідно з ч.1-5 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими слідчим суддею та наявними в матеріалах, доданих до клопотання, зокрема: протоколами огляду приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_3; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.05.2025; протоколами від 28.05.2025 допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколами пред`явлення для впізнання; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.05.2025; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 , іншими доказами у всій їх сукупності.

Таким чином, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, офіційно не працевлаштований, одружений, існує цілком реальний ризик переховувавання від органів досудового розслідування та суду.

При цьому слідчий суддя враховує практику Європейського Суду, згідно з якою врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства (рішення ЄСПЛ у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993). Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів» (рішення ЄСПЛ «Ілійков проти Болгарії»).

Що стосується ризику впливу на свідків та потерпілого, то КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюваний проживає в одному будинку разом із потерпілим та деякими свідками. Йому не тільки відомі їх персональні дані, а й з деякими він знайомий особисто, що свідчить про наявність реального ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні. Крім того, слідчий суддя бере до уваги той факт, що підозрюваний вочевидь має неприязні стосунки з потерпілим особистого характеру, які виникли на ґрунті почуття ревності і, ймовірно, призвели до вчинення правопорушення. Зазначене підтверджується протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а також дружини підозрюваного - ОСОБА_15 . Таким чином, наведені обставини можуть спонукати підозрюваного чинити тиск та вплив на потерпілого з метою схиляння останнього до зміни свідчень.

Також слідчий суддя зауважує, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання судом показань. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Стосовно ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає його не доведеним, оскільки на підтвердження даного ризику ані слідчим, ані прокурором в судовому засіданні не наведено переконливих доводів.

Слідчий суддя також враховує практику ЄСПЛ, згідно з якою наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер і доводитися відповідними доказами (рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України»).

Щодо інших запобіжних заходів, то на думку слідчого судді, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти вищевказаним встановленим ризикам, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як, виходячи зі змісту ст. ст. 179, 180, 181, 182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Прокурором доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Обставини, які зазначені підозрюваним та захисником, не можуть бути підставою для відмови в продовження строку тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_5 має тяжкі захворювання, лікування яких неможливе в умовах тримання під вартою, до уваги слідчим суддею не беруться.

Так, згідно зі ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошував, що тримання особи під вартою повинно здійснюватися в умовах, які відповідають принципу поваги до людської гідності, а спосіб і метод виконання покарання не повинні завдавати особі душевних страждань.

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Судом враховується, що надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави та саме держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених.

За ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, стороною захисту не надано суду жодних належних документів, які-б свідчили про те, що ОСОБА_5 не може отримувати належне лікування в умовах слідчого ізолятора або після звернення до персоналу слідчого ізолятора отримав відмову у такому лікуванні.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального провадження є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому не вирішуючи наперед питання про доведеність вини, слідчий суддя приходить до висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором в судовому засіданні.

Ураховуючи стадію досудового розслідування та інкриміноване підозрюваному правопорушення, а саме за ч.1 ст. 121 КК України, що є злочином, вчиненим із застосування насильства, суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Слідчий суддя переконався у судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо у межах раніше обраного запобіжного заходу унаслідок необхідності виконання великого обсягу процесуальних та слідчих дій, а також особливої складності кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків, натомість, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним прокурором у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 194, 199, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001642 від 28.05.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обраний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування - до 20 жовтня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1