Справа № 645/6803/23
Провадження № 1-кп/645/102/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

За участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ,

Захисника адвоката ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

Потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 12.02.2024 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який має середньо технічну освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

встановив:

В провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 05.03.2025 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .В обґрунтування зазначив, що підстави застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовуються настанням ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме останній може: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_5 може залишити та змінити своє фактичне місце проживання; - незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, враховуючи викладене ОСОБА_5 знає про місця їх проживання. У даному кримінальному провадженні більшість свідків це працівники магазину «Аврора», які були свідками вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_5 та намагалися його затримати. Тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися до слідчого, прокурора або суду, тим самим умисно затягувати строки досудового розслідування та судового розгляду; - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тому при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, зокрема домашнього арешту, у подальшому може продовжити вчиняти нові злочини пов`язані з відкритим викраденням чужого майна, так як домашній арешт дає змогу вільно пересуватися, крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, судимість за які не знята та не погашена, що свідчить про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання ОСОБА_5 , заперечував проти клопотання прокурора, підтримав думку обвинуваченого та зазначив, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України прокурором не обґрунтовані. Просив врахувати, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, має малолітню доньку та хвору матір.

Потерпіла ОСОБА_6 просила вирішити клопотання на розсуд суд.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду щодо заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

На переконання суду, відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, раніше судимий: - вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі, згідно ст. ст. 75. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; - вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

Встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Ризик переховування від органів поліції та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ,суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами, так як санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, 10 жовтня 2024 року та 22 жовтня 2024 року до Немишлянської окружної прокуратури м. Харків надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова задоволено, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано для проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, альтернативний запобіжний захід у виді застави скасовано.

11.12.2024, 14.01.2025, 11.02.2025 обвинувачений до суду не з`являвся, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомляв, в зв`язку з чим, обвинуваченому повторно було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що ризик переховування від органів поліції та суду є реальним.

Стосовно ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, суд вбачає ймовірність можливості обвинуваченого незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, оскільки обвинуваченому під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, що обвинувачений зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження. В судовому засіданні було допитано потерпілу ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_9 в процесі розгляду справи не допитана, тому суд вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений буде мати можливість впливати на свідка.

Також суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 4 ч.1 ст.177 КПК України є реальним зважаючи на наступне. При з`ясуванні обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній не працює, отже, іншого джерела заробітку в обвинуваченого немає, не має стійких соціальних зв`язків та виявляє підвищену соціальну небезпеку. Зазначені обставини вказують на те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні також знайшов своє підтвердження ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що підтверджується наявністю кримінальних проваджень у суді.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Під час вирішення клопотання судом вивчена можливість застосування обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 4, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України та оцінюючи характер та обставини справи, в тому числі, і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у вчиненніінкримінованих кримінальних правопорушень, суд на сьогодні не вважає можливим застосувати інші запобіжні заходи.

Даних про стан здоров`я, що унеможливлюють прибування обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства суду не надано.

Строк тримання під вартою обвинуваченому, встановлений ухвалою суду закінчується 26 червня 2025 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження обвинуваченому строк тримання під вартою до 60 днів, з визначенням розміру застави у раніше встановленому розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, усудовому засіданні 23 червня 2025 року прокурор заявив клопотання в порядку ст. 333 КПК України про надання відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області провести слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення місцезнаходлження (перебування) свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка згідно матеріалах кримінального провадження мешкає за адресою АДРЕСА_2 для забезпечення її явки в судове засідання.

Інші учасники судового розгляду клопотання прокурора підтримали.

У статті 2 КПК України викладено поняття завдань кримінального провадження, якими зокрема, є і охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

За положеннями ч.ч.1,2 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розгляд судового провадження у розумні строки забезпечує суд.

Відповідно ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

За положеннями ч. 2 ст. 134 КПК України суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Таким чином, будучі достовірно обізнаною про те, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України перебуває на стадії судового розгляду, особа, визнана свідком у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , на неодноразові виклики до суду не з`являється.

Згідно ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Враховуючи те, що судом вичерпані усі процесуальні можливості забезпечення участі свідка у судовому засіданні, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 333 КПК України в ухвалі суду про доручення проведення слідчої дії необхідно встановити строк виконання доручення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 201, 331, 372 333, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 21 серпня 2025 року включно.

Визначити суму застави у раніше визначеному розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача Державна казначейська служба України (м. Київ), код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок: UA 0006674).

Застава може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем до сплину терміну тримання під вартою обвинуваченого.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою - до 21 серпня 2025 року.

Доручити відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області провести слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення місцезнаходження (перебування) свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для забезпечення її явки в судове засідання по кримінальній справі відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

Встановити строк виконання даного доручення до дати судового засідання до 07 серпня 2025 року 13:30 год.

Судове засідання відбудеться в приміщенні Немишлянського районного суду м. Харкова за адресою: м. Харків, бульвар Богдана Хмельницького, 32/38.

Відповідно до ч. 6 ст. 333 КПК України після виконання доручення зобов`язати відділ поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області надати завірені належним чином матеріали перевірки до Немишлянського районного суду м. Харкова у встановлений строк.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 24 червня 2025 року.

Головуючий суддя: