Провадження № 1-кп/742/588/25
Єдиний унікальний № 742/4017/25
ВИРОК

Іменем України

18 вересня 2025 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000605 від 02.07.2025 за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Погреби Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, працює в СФГ «Світанок», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

-прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4

-обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

I. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

1.ОСОБА_3 , на початку квітня 2022 року, перебуваючи на території села Погреби, Прилуцького району, Чернігівської області, а саме у лісосмузі неподалік села, (точного місця в ході досудового розслідування не встановлено), знайшов циліндричну ємність з сумішшю вибухових речовин. Достовірно знаючи, що знайдена ним річ є вибуховою речовиною, реалізуючи злочинний намір на придбання, зберігання та носіння вибухової речовини, не маючи передбаченого законом дозволу шляхом привласнення знайденого забрав згадану циліндричну ємність з сумішшю вибухової речовини у власне користування, після чого переніс її до свого житлового будинку по АДРЕСА_1 , де зберігав її до 09.07.2025.

2.У подальшому, 09.07.2025 в період часу з 08:46 до 10:24 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) у одній з кімнат житлового будинку працівниками поліції виявлено та вилучено циліндричну ємність з сумішшю вибухових речовин.

3.Згідно з висновком експерта № CE-19/125-25/9645 від 25.07.2025 надана на дослідження у циліндричній ємності є су3мішшю вибухових речовин метальної дії нітроцелюлозного та димного порохів, здатна до вибухового перетворення, маса яких становить 227 г.

4.Вказаними умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухових речовин, ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України у зв?язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 (в редакції від 12.04.2017), Постанови Верховної Ради України N?2471-ХII від 17.06.1992 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N?576 від 12.10.1992 (в редакції від 07.02.2018), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених шумовитими чи аналогічними за своїм властивостями метальними снарядами несмертельної дій та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затверджених Наказом МВС № 622 від 21.08.1998.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

5.В обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилалася на визнання ним своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та визначений сторонами обсяг доказів, що підлягають дослідженню згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України. Під час судових дебатів прокурор вважав зазначені обставини достатніми для того, щоб поза розумним сумнівом довести винуватість ОСОБА_3 у висунутому обвинуваченні в повному обсязі.

6.ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився на недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 1 ст. 263 КПК України.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та докази на їх підтвердження.

7.Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що він у квітні 2022 року, у лісосмузі неподалік села Погреби Прилуцького району Чернігівської області знайшов циліндричну ємність з сумішшю вибухових речовин. Достовірно знаючи, що знайдена ним річ є вибуховою речовиною, реалізуючи злочинний намір на придбання, зберігання та носіння вибухової речовини, не маючи передбаченого законом дозволу шляхом привласнення знайденого забрав згадану циліндричну ємність з сумішшю вибухової речовини у власне користування, після чого переніс її до свого житлового будинку по АДРЕСА_1 , де зберігав її до 09.07.2025.

8.Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_3 негативно оцінив вчинене ним діяння, засудив свою поведінку та висловив жаль з приводу скоєного. Запевнив, що зробив висновки з вчиненого.

9.Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

10.Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 на початку квітня 2022 року, придбав, після чого носив та зберігав вибухові речовини без передбаченого законом дозволу.

ІV. Правова кваліфікація дій обвинуваченого.

11.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує як придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

V. Мотиви призначення покарання та обставини, які суд враховує при призначенні покарання.

12.Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ступінь тяжкості вчиненого злочину.

13.За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Відтак, в силу ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення належить до тяжких злочинів.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого

14.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, працює різноробочим в СФГ «Світанок», не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, на обліку Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є учасником бойових дій.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

16.Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, який у судовому засіданні різко негативно оцінив вчинене ним діяння та висловив щирий жаль з приводу цього.

17.Суд не може погодитись з тим, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є активне сприяння розкриттю злочину. Так, в обвинувальному акті та в судовому засіданні не зазначено, які саме обставини обвинувачений повідомив органу досудового розслідування, які б полегшили розкриття злочину. Також суд звертає увагу, що з моменту вчинення кримінального правопорушення (квітень 2022 року) та до моменту виявлення вибухових речовин у ОСОБА_3 пройшов значний період часу, упродовж якого обвинувачений міг добровільно повідомити про наявність у нього боєприпасів та здати їх до правоохоронних органів, що взагалі виключало б його кримінальну відповідальність. Однак, останній вказаних дій не вчинив, продовжуючи зберігати патрони за місцем свого проживання.

18.Натомість, суд визнає обставинами, що пом`якшують відповідальність позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 та його участь в Антитерористичній операції в 2014-2015 роках, наявність статусу учасника бойових дій.

19.При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує обставини, що вказані в п.п. 15-19 вироку.

20.Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, та відсутності обставин, які обтяжують його, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 263 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

21.Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, зважаючи на щире каяття обвинуваченого, його позитивну характеристику та життєвий досвід.

VI. Процесуальні витрати.

22.Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 4 011,30 грн, згідно з довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000605.

VIІ. Речові докази

23.Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

24.Також, ураховуючи те, що вибухові речовини є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність у санкції вказаної частини статті покарання у виді позбавлення волі, виходячи з положень ч. 1 ст. 96-1 КК України, у цьому випадку може бути застосована спеціальна конфіскація, чим виключається альтернативна можливість вирішення питання про вилучення вказаного майна, пов`язаного з незаконним обігом, у власність держави в порядку інших правових процедур, зокрема й тих, що стосуються долі речових доказів. Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 27.09.2021 у справі № 466/5842/20 (провадження № 51-2955км21).

25.Отже, беручи до уваги, що в Україні діє правовий режим воєнного стану, з метою забезпечення відповідного режиму діяльності органів державної влади та військового командування, відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, суд вважає за необхідне вирішити питання про вилучення вказаного майна, пов`язаного з незаконним обігом, у власність держави на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України шляхом передачі його відповідній установі на потреби Збройних Сил України.

VІІI. Заходи забезпечення кримінального провадження.

26.Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 31.07.2025 року щодо ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання Строк застосування до 30.09.2025 року. Зважаючи на застосовувану судом міру покарання та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків на стадії досудового розслідування та судового розгляду суд вважає за можливе залишити в силі вказаний запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,., визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз у даному кримінальному провадженню в сумі 4011,30 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню суміш вибухових речовин метальної дії нітроцелюлоз ний та димний порох масою 227 г, поміщений до спец пакету №2482026 передати на потреби сил оборони України.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5