Провадження №: 1-кп/755/1127/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" липня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора про відсторонення від посади обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження №0000853 від 01.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про відсторонення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від займаних посад строком на 2 місяця, мотивуючи це тим, що обвинувачені перебуваючи на своїх посадах будуть впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 та її захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 проти заявленого клопотання заперечували.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду діяльності, а також гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з п.4 ч.2 ст.131 КПК України, відсторонення від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відсторонення від посади, згідно з ч. 1 ст. 154 КПК України, може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Згідно з ч.2 ст.157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади суд зобов?язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.157 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Із клопотань прокурора про відсторонення обвинувачених від посад убачається, що наказом начальника ГУНП в Закарпатській області від 10.11.2021 № 242 о/с ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника з превентивної діяльності Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, впродовж березня 2022 року, перебуваючи в Берегівському районі Закарпатської області, обіймаючи посаду заступника начальника Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі - Берегівського РВП), з використанням службового становища, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб у складі організованої групи, прийняв участь в організації незаконного переправлення та незаконному переправленні через державний кордон України військовозобов`язаних громадян України, а саме: через прикордонні пункти пропуску «Косино» та «Лужанка», а також особисто сприяв такому незаконному переправленню через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, пов`язаних із здійсненням митного та прикордонного контролю.

Також, наказом начальника ГУНП в Закарпатській області від 20.07.2021 № 156 о/с ОСОБА_3 призначений на посаду заступника начальника - начальника сектору кримінальної поліції Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, обіймаючи посаду заступника начальника Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській обл., 17.03.2024, перебуваючи у с. Косонь Берегівського району Закарпатської області, діючи умисно, за попередньою змовою із іншим заступником начальника Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській обл. ОСОБА_4 та невстановленою особою, в умовах воєнного стану, прийняв участь в організації та безпосередньому вчиненні незаконного переправлення військовозобов`язаного громадянина України через державний кордон України, а саме: через прикордонний пункт пропуску «Косино», що знаходиться поряд із с. Косонь Берегівського району Закарпатської області, а також особисто сприяв такому незаконному переправленню через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів (автомобіля) та усуненням перешкод, пов`язаних із здійсненням їх митного та прикордонного контролю.

Крім того, ОСОБА_5 упродовж березня 2022 року, перебуваючи в Берегівському районі Закарпатської області, обіймаючи посаду інспектора першої категорії прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , з використанням службового становища, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб у складі організованої групи, прийняв участь в організації незаконного переправлення та незаконному переправленні через державний кордон України військовозобов`язаних громадян України, а саме: через прикордонний пункт пропуску «Косино», а також особисто сприяв такому незаконному переправленню через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, пов`язаних із здійсненням митного та прикордонного контролю.

Отже, дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфікуються за ознаками вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, організованою групою, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.332 КК України.

Дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфікуються за ознаками вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.332 КК України.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфікуються за ознаками вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, службовою особою з використанням службового становища, організованою групою, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, відповідальність за які передбачена ч.3 ст.332 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що 07.05.2025 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені №0000853 від 01.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Тобто ризики на які посилається прокурор у своїх клопотаннях про те, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перебуваючи на своїх посадах можуть знищити чи підробити речі і документи, які мають суттєве значення для судового розгляду не є актуальними, оскільки усі докази визначені органом досудового розслідування зібрані, обвинувальний акт направлений до суду та згідно ст.314 КПК України призначений до підготовчого судового засідання.

Судом також установлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави та покладенням обов?язків, передбачених ст.194 КПК України, 24.10.2024 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави та покладенням обов?язків, передбачених ст.194 КПК України, 28.01.2025 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва обвинуваченому ОСОБА_3 змінено запобіжний захід із домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави та покладенням обов?язків, передбачених ст.194 КПК України, серед яких утримуватися від спілкування із обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні та свідками. Станом на сьогодні обвинувачені внесли заставу у визначений судом розмір, а покладені судом обов?язки, згідно ст.194 КПК України, продовжені та є достатніми для забезпечення їх належної процесуальної поведінки у кримінальному провадженні.

При цьому, обвинувачені та їх захисники отримали, у порядку ст.290 КПК України, доступ до речей і документів, зібраних органом досудового розслідування, а тому обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не можуть вплинути один на одного або свідків у кримінальному провадженні №0000853 від 01.10.2024 року.

Окрім цього, згідно Реєстру матеріалів досудового розслідування Розділ ІІІ, том кримінального провадження №23, №п/п 142, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.01.2025 року №757/3825/25-к ОСОБА_3 відсторонили від посади, у період часу з 29.01.2025 року до 29.03.2025 року. Відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади не застосовувався.

Із урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку, що доводи сторони обвинувачення є непереконливими, а такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про які ідеться в клопотанні, є невиправданим, крім того прокурором не надано нових доказів, що обвинувачені, перебуваючи на своїх посадах, можуть знищити чи підробити речі і документи, які зібрані органом досудового розслідування, або незаконними засобами впливатимуть на свідків та інших учасників кримінального провадження, або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а належна процесуальна поведінка обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 може бути забезпечена без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як відсторонення їх від займаних посад.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.154-157, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора про відсторонення від посади обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у межах кримінального провадження №0000853 від 01.10.2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення, а підозрюваним у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Призначити оголошення повного тексту ухвали на 10 годину 25 хвилин 16 липня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1