УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року

м. Київ

справа № 357/10242/19

провадження №51-434 ск20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

установив:

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 березня 2025 року залишено без задоволення клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді цього суду

від 19 березня 2021 року у кримінальному провадженню № 0000588.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся

з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду, який ухвалою

від 08 квітня 2025 року відмовив у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування зазначає, що суддя апеляційного суду відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з формальних підстав, обмежив його в праві захищати в суді свої конституційні права від неправомірних дій слідчого судді, що в свою чергу суперечить рішенням Конституційного Суду України (далі - КСУ), на які вказує у своїй касаційній скарзі.

Також просить відступити від правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 19 лютого

2019 року в справі № 569/17036/18 і в постанові від 20 травня 2024 року в справі

№ 712/191/23 та передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду (далі - ВП ВС) для формування єдиної правозастосовної судової практики

та усунення виключної правової проблеми, що спричиняє неконституційну відмову у апеляційному оскарженні ухвали слідчого судді про відмову

у скасуванні арешту майна в кримінальному провадженні.

У разі відмови в передачі справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду просить звернутися до КСУ з поданням про перевірку ч. 3 ст. 307, ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) щодо заборони оскарження таких ухвала слідчого судді.

Колегія суддів, вивчивши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, дійшла висновку про таке.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як слідує зі змісту ухвали апеляційного суду, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження цей суд керувався положеннями ст. 309 КПК, якою не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, постановленої в порядку ст. 174 КПК.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства

є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні КСУ від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За приписами частини 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 цього Кодексу наведено перелік ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть

бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто судові рішення, які були постановлені в порядку

ст. 173 КПК.

При цьому можливості оскарження ухвал слідчого судді, які прийняті в порядку

ст. 174 КПК, зокрема про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 20 травня

2024 року у справі № 712/191/23 (провадження № 51 - 3208 кмо 23) зробила висновок про те, що ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна чи відмову в такому скасуванні, постановлена за правилами

ст. 174 КПК апеляційному оскарженню не підлягає.

Отже, суддя апеляційного суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження дотримуючись вимог ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК дійшов правильного висновку про те, що ухвала слідчого судді про залишення без задоволення клопотання заявника про скасування арешту на майно не підлягає перегляду

в апеляційному порядку, з огляду на що відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Посилання ОСОБА_4 на рішення КСУ не спростовують обґрунтованість висновку судді апеляційної інстанції, оскільки реалізація конституційного права на судовий захист має здійснюватися у межах процедур, встановлених КПК, який не передбачає можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді у такій категорії справ.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення касаційної скарги колегія суддів не вбачає.

У частині прохання ОСОБА_4 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Слід зазначити, що законодавцем визначені конкретні підстави і порядок передачі кримінального провадження на розгляд палати, об`єднаної або Великої Палати Верховного Суду у статтях 434-1, 434-2 КПК, що вирішується Судом на стадії касаційного розгляду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 434-1 КПКсуд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати таке кримінальне провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Прийняття рішення про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду не передбачено на стадії вирішення в порядку

ст. 428 КПК питання про відкриття касаційного провадження.

Також закон не передбачає і можливості ініціювання конституційного подання судом касаційної інстанції на цій стадії.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 квітня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, через відсутність підстав для

її задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3