№ провадження 1-кп/646/619/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000324 від 17.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину 2012 року народження, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.03.2024 Київським районним судом міста Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 25.09.2024 Київським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст.ст. 71,72 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

17 липня 2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у місті Харкові за місцем свого проживання, будучи особою, яка тривалий час вживає наркотичні засоби та засудженим 13.03.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, у період іспитового строку, протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, для власного вживання, без мети збуту, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування пристрою, здійснив замовлення через невстановлений в ході досудового розслідування обліковий запис у месенджері «Telegram» у невстановленої в ході досудового розслідування особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої оборонено - PVP.

Цього ж дня, приблизно у період часу з 10:00 по 14:00, ОСОБА_3 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи повідомлення із координатами та фотографією місцезнаходження запакованої у полімерний згорток, виконаний із чорної ізоленти, особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, після чого він прослідував за адресою, вказаною у повідомленні.

Далі, перебуваючи на території Основ`янського району м. Харкова, поблизу магазину «Полюшко», що розташований по проспекту Аерокосмічний,буд. 302, ОСОБА_3 , біля стовбуру одного із дерев, віднайшов замовлений у вищевказаний спосіб полімерний згорток із чорної ізоленти, який містив у собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку поклав до своїх шортів, у які був одягнений та почав її зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_3 зупинені працівниками поліції, які у період часу з 15:45 до 15:48 включно за адресою: місто Харків, проспект Аерокосмічний (Гагаріна), біля буд. 302 в ході огляду місця події виявили та вилучили один згорток чорної ізоленти, всередині якого знаходилася речовина порошкоподібного походження, масою 0,2729 г, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP. Загальна маса PVP - 0,1808 г.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.200 № 770, PVP віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений (таблиця № 1, список № 2).

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом психотропних речовин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 (далі - Переліку), що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Тобто ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вищезазначених вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» з мотивів вдоволення особистих потреб, незаконно придбав та незаконно зберігав для особистого вживання, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну сечовину, обіг якої заборонений - PVP, загальною масою 0,1808 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчиненого, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчиненого так, як вони встановлені судом. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини вчиненого: дату, час, місце спосіб і інші обставини вчиненого обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні.

Оскільки обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його як особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення злочину, дані про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України.

Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Об`єднана палата Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 01.06.2020 у справі №766/39/17 зробила наступні висновки, щодо застосування норм права.

При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів).

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 25.09.2024 засуджений Київським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст.ст. 71,72 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України 17.07.2024, тобто до постановлення вироку Київським районним судом міста Харкова від 25.09.2024.

Отже при визначенні остаточної міри покарання слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Київського районного суду міста Харкова від 25.09.2024.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідає таким принципам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимність мети та невідворотність покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 суд не розглядає з огляду на відсутність відповідних клопотань учасників процесу, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Київського районного суду міста Харкова від 25.09.2024, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один ) рік 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня ухвалення даного вироку, зарахувавши у строк відбування покарання, відбуту ним частину строку покарання за вироком Київського районного суду міста Харкова від 25.09.2024 у період з 11.12.2024 року по 03.06.2025 включно.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 25.07.2024 №СЕ-19/121-24/20616-НЗПРАП у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: полімерний сейф пакет, опечатаний паперовою биркою, з відбитком печатки: «МІНІСТЕРСТВО ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ ХАРКІВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНИЙ ЦЕНТР №10», та пояснювальний напис: « Харківський НДЕКЦ МВС України Висновок № СЕ-19/121-24/20616-НЗПРАП від 25.07.2024» знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 у той же строк з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1