ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 21.05.2025 року він подав до Луцької окружної прокуратури заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 382 КК України, слідчим Ківерцівського ВП №1 Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження №0000089 від 25.01.2013 року, яку перенаправлено до Державного бюро розслідувань. В подальшому, 22.06.2025 року він отримав повідомлення керівника Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, тобто відомості, в порушення вимог ст. 214 КПК України, до ЄРДР за його заявою внесено не було, досудове розслідування не розпочато, у зв`язку з викладеним просить зобов`язати уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування за його заявою від 21.05.2025 року про вчиненням слідчим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 382 КК України, та надати йому витяг з ЄРДР і пам`ятку потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року в задоволенні вищевказаної скарги ОСОБА_6 відмовлено з посиланням на те, що бездіяльність уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР встановлено не було. Зокрема, заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень від 21.05.2025 року не містить викладу конкретних обставин, які прямо свідчили б про вчинення кримінальних правопорушень, а твердження, викладені в заяві, ґрунтуються на припущеннях про існування тих чи інших фактів (вчинення протиправних дій), тобто на суб`єктивній оцінці певних подій, адже жодних конкретних відомостей, які могли б бути перевірені в ході досудового розслідування, заява не містить. Наведені у заяві доводи не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінальних правопорушень і що описані в заяві факти потребують перевірки засобами кримінального процесу. При цьому, заява ОСОБА_6 від 21.05.2025 року не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях слідчого Ківерцівського ВП №1 Луцького РУП ГУНП у Волинській області ознак кримінальних правопорушень, а фактично зводиться до незгоди із діями (бездіяльністю) слідчого, який здійснює досудове розслідування в межах кримінального провадження, порядок оскарження яких визначений Главою 26 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням скаржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та постановити нове, яким задовольнити його скаргу.

Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про час, дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, скаржника ОСОБА_6 , який апеляцію підтримав та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Аналіз положень статей 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів провадження, до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати досудове розслідування за його заявою від 21.05.2025 року про вчиненням слідчим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, 382 КК України, та надати йому витяг з ЄРДР і пам`ятку потерпілого.

Так розглядаючи скаргу, слідчий суддя вірно встановив фактичні обставини провадження, зазначив положення кримінального процесуального закону, якими слід керуватися при розгляді скарги та прийшов до вірного висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінальних правопорушень від 21.05.2025 року не містить викладу конкретних обставин, які прямо свідчили б про вчинення кримінальних правопорушень, а твердження, викладені в заяві, ґрунтуються на припущеннях про існування тих чи інших фактів (вчинення протиправних дій), тобто на суб`єктивній оцінці певних подій, адже жодних конкретних відомостей, які могли б бути перевірені в ході досудового розслідування, заява не містить. Наведені у заяві доводи не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінальних правопорушень і що описані в заяві факти потребують перевірки засобами кримінального процесу. При цьому, заява ОСОБА_6 від 21.05.2025 року не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях слідчого Ківерцівського ВП №1 Луцького РУП ГУНП у Волинській області ознак кримінальних правопорушень, а фактично зводиться до незгоди із діями (бездіяльністю) слідчого, який здійснює досудове розслідування в межах кримінального провадження, порядок оскарження яких визначений Главою 26 КПК України.

Зазначені обставини узгоджуються з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 (справа №556/450/18, провадження №51-4229км20) відповідно до якої за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема, встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку апеляційного суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

А тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 липня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді