Справа №127/1-293/04
Провадження №1-в/127/284/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна.

Клопотання мотивоване тим, що вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.06.2024 ОСОБА_6 був засуджений за частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його син ОСОБА_5 є єдиним спадкоємцем покійного. Разом з тим, вступити у спадщину ОСОБА_5 не зміг, оскільки на квартируза адресою: АДРЕСА_1 постановою старшого слідчого СВ Вишенського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 20.02.2004 був накладений арешт в межах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 . Під час ухвалення вироку зазначений арешт скасований не був, хоча підстави для його накладення відпали.

Заявник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з пунктом 1 Розділу X Прикінцеві Положення Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) (в редакції Закону № 4651-VI) цей Кодекс набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування. Зі змісту підпункту 1) пункту 2 Розділу X Прикінцеві Положення КПК (в редакції Закону № 4651-VI) з дня набрання чинності цим Кодексом втрачають чинність: Кримінально-процесуальний кодекс України із наступними змінами.

Відповідно до пункту 9 Розділу XІ Перехідних положень КПК (в редакції Закону № 4651-VI) запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Однак, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Частиною першою статті 1 КПК (в редакції Закону № 4651-VI) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. При цьому частиною першою статті 5 КПК (в редакції Закону № 4651-VI) регламентовано, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто чинне кримінальне процесуальне законодавство розмежовує поняття процесуальної дії та порядку вчинення процесуальної дії.

Обґрунтованість зазначеного висновку суду випливає і з того, що кримінально-процесуальні норми містять посилання на порядок вчинення певних процесуальних дій. Зокрема, статтею 539 КПК (в редакції Закону № 4651-VI) визначено порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Отже, суд дійшов до переконання, що судовий розгляд клопотання має здійснюватися в порядку, визначеному статтею 539 КПК (в редакції Закону № 4651-VI), а вирішення питання щодо скасування арешту, накладеного на майно в порядку КПК (в редакції Закону № 1001-05).

Порядок забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна регламентований статтею 126 КПК (в редакції Закону № 1001-05), згідно з частиною першою якої забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Зі змісту частини шостої зазначеної процесуальної норми накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

З матеріалів, які долучені до заяви випливає, щостарший слідчий СВ Вишенського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 своєю постановою від 20.02.2004 наклав арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в межах кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .

Вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 08.06.2024 ОСОБА_6 був засуджений за частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Під час ухвалення зазначеного вироку арешт, накладений на квартиру ОСОБА_6 , скасований не був.

З метою з`ясування наявності або відсутності виконавчих проваджень по кримінальній справі, в межах якої був накладений арешт на майно, суд здійснив запит до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області. Проте жодна відповідь на вказаний запит на адресу суду не надійшла.

Разом з тим, захисник у судовому засіданні долучив до матеріалів справи відповідь на адвокатський запит за підписом начальника відділу Першого відділу Державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_8 , зі змісту якої випливає, що станом на 08.07.2025 відкритих виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_6 немає.

Суд враховує позицію Верховного Суду у постанові № 755/6685/16-ц від 05.12.2018, згідно з якою оцінку правомірності процесуального документа, ухваленого в порядку кримінального судочинства, не може бути надано в порядку іншого (зокрема, цивільного) судочинства, оскільки КПК 2012 року передбачений порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності органу досудового розслідування. Отже, після набрання ним чинності власники арештованого майна мають захищати свої права відповідно до норм діючого процесуального кодексу у порядку кримінального судочинства.

Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

З огляду на викладене, зважаючи на ту обставину, що на цей час виконавчі провадження стосовно ОСОБА_6 відсутні, суд дійшов до переконання, що заяву необхідно задовольнити, скасувавши арешт, накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі постанови старшого слідчого СВ Вишенського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 20.02.2004.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Арешт, накладений на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі постанови старшого слідчого СВ Вишенського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 20.02.2004 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: