Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2853/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/458/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря: ОСОБА_5

представника володільця

майна адвоката: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000202 від 04.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2025 року накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000202 від 04.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке вилучено під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Своє рішення слідчий судді обґрунтував тим, що вказане майно є безпосереднім об`єктом можливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі представник володільця майна - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку.

Вказує, що у слідчих не було дозволу на проведення обшуку.

Стверджує, що після призначення клопотання про арешт до розгляду, слідчий суддя надав дозвіл на огляд та вилучення майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника володільця майна, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Згідно ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 та ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що до реєстру досудового розслідування внесено відомості за № 0000202 від 04 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З клопотання слідує, що в період часу з 12 год. 00 хв. 01.03.2025 по 09 год. 00 хв. 03.03.2025 невідома особа таємно шляхом зриву двох навісних замків проникла до території приміщення пилорами, що розташоване по АДРЕСА_2 , звідки викрали акумуляторну батарею дві шт. марки «формула», 3 подовжувана кожен кабель довжиною по 50 метрів, зварювальний апарат марки «ММА-1400», зарядний пристрій марки «Дніпро-М В20», чим спричинено майнової шкоди на загальну суму 27 500 гривень ОСОБА_8 .

З метою забезпечення збереження викраденого майна, яке відіграє важливу роль, як речові докази, а також виявлення знарядь вчинення кримінальних правопорушень та запобігання його знищенню та пошкодженню, 26 травня 2025 року за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_9 , було проведено невідкладний обшук, під час якого було виявлено та вилучено майно на яке накладено арешт.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про накладення арешту на майно, оскільки це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі адвоката про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вказане майно, на яке накладено арешт, було вилучено під час невідкладного обшуку, а в послідуючому ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку.

Згідно з ч. 3 ст. 233 КПК України, у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей чи майна, переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, або коли існує реальна загроза втрати або знищення речей та документів, що мають доказове значення, обшук може бути проведено без попередньої ухвали слідчого судді.

У даному кримінальному провадженні обшук був проведений саме з метою негайного забезпечення збереження важливих речових доказів, вилучення предметів, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, оскільки існувала реальна загроза їх приховування або знищення. Зволікання з проведенням обшуку до моменту отримання ухвали слідчого судді могло б призвести до невиправної шкоди досудовому розслідуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК, якщо обшук проводиться без ухвали, слідчий зобов`язаний невідкладно звернутися до слідчого судді для надання дозволу на такий обшук. Законодавець не передбачає фіксованого терміну у 24 години, а встановлює вимогу «невідкладного звернення», тобто без штучного зволікання з урахуванням конкретних обставин.

У даній справі звернення до слідчого судді було здійснено в найкоротший можливий строк, зумовлений логістикою, необхідністю оформлення матеріалів та процесуального обґрунтування. Об`єктивне зволікання на 2 дні не може вважатися порушенням, якщо немає доказів штучного затягування.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку, надав дозвіл на проведення обшуку, чим фактично визнав обшук правомірним і таким, що відповідає вимогам ст. 233 КПК. Жодних порушень прав сторони захисту або ознак недопустимості доказів в ухвалі не встановлено.

Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасуванні відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000202 від 04.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: