Справа № 357/8725/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження за № 0000397, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Торське Красноліманського району Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, працюючої на посаді продавця продовольчих товарів у ФОП « ОСОБА_3 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України зід 21.02.2013 № 150 (далі - Наказ МОЗ № 150) затверджено Правила проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб (далі - Правила).

Пункт 6 вказаних Правил передбачає, що обов`язковий профілактичний медичний огляд включає в себе: загальне обстеження лікарями - спеціалістами лікар - терапевт, лікар - дерматовенеролог, лікар - отоларинголог, лікар - стоматолог та інші спеціалісти (за потреби), лабораторне і функціональне обстеження згідно з Переліком необхідних обстежень лікарів-спеціалістів, видів клінічних, лабораторних та інших досліджень, що необхідні для проведення обов`язкових медичних оглядів, та періодичність їх проведення, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.07.2002 № 280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 08.09.2002 за № 639/6927.

Згідно п. 10 вказаних Правил, після закінчення лікування в разі відсутності протипоказань для зайняття відповідним видом діяльності заклад охорони здоров`я видає працівнику форму № 1-ОМК «Особиста медична книжка» (далі - форма № 1 -ОМК), затверджену наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150.

Відповідно до п. 5 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2001 № 559, адміністрація (крім осіб, що не мають контакту з продукцією, яка зберігається та реалізується), продавці, працівники складів, холодильників, експедитори, персонал, який миє обладнання, та прибиральники приміщень, слюсарі, електромонтери та інші працівники, зайняті ремонтом торговельного та холодильного обладнання є професіями, які підлягають обов`язковим профілактичним медичним оглядам.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, які відмовляються або ухиляються від проходження обов`язкових профілактичних медичних оглядів, відсторонюються від роботи.

Згідно ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Так, 16.05.2025 близько 11:30 год ОСОБА_2 перебуваючи на своєму робочому місці продавця продовольчих товарів у магазині КЗ «Київський м`ясокомбінат» ФОП « ОСОБА_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та на прохання працівника поліції в присутності представника Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини, державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Білоцерківського району Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області пред`явити документи, які надають їй право займатися діяльністю пов`язаною з сферою обслуговування, маючи умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме особистої медичної книжки форми первинної облікової документації № 1-ОМК книжку 2 Серія ААЕ № 123206, з метою уникнення відсторонення від роботи, ОСОБА_2 пред`явила завідомо підроблену особисту медичну книжку, достовірно знаючи, що вона не проходила встановлений законом медичний огляд, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв, організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, чим використала завідомо підроблений документ.

Прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, в якому зазначено, що підозрювана беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_2 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, її заяву, в якій вона зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, згодна із встановленими під час дізнання обставинами, згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд відповідно до вимог ст. 382 ч. 2 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд, відповідно до вимог статтей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_2 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком за вчинення якого передбачене покарання у виді: штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_2 раніше не судима, розлучена, офіційно працевлаштована, має місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, медичну допомогу у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не отримує.

З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставини вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих її покарання обставин, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України в тому, що особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України.

Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Призначення ОСОБА_2 більш суворого покарання, передбаченого санкцією ст. 358 ч.4 КК України, буде явно несправедливим через його суворість.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судово-технічної експертизи документів від 21.05.2025 № СЕ-19/111-25/30793-ДД підлягають стягненню з обвинуваченої згідно вимог ст. 124 КПК України.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: бланк особистої медичної книжки 2 Серія ААЕ № 123206 на ім`я ОСОБА_2 (форма первинної облікової документації № 1-ОМК), який зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення судово-технічної експертизи документів у розмірі 3 565,60 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської оласті, з особливостями, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5