Справа № 584/483/25
Провадження № 1-кп/584/164/25
В И Р О К

Іменем України

26.05.2025 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Путивль кримінальне провадження № 0000091 від 11.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Суми, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку січня 2025 року, більш точно встановити дату та час не надалось за можливе, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на території с. Селезнівка Конотопського району, в кущах знайшла бойову ручну гранату М92, оснащену запалом ручної гранати FGM-1.

У подальшому, обвинувачена ОСОБА_4 , розуміючи, що знайдений предмет являється вибуховим пристроєм та за незаконне придбання, перенесення і зберігання якого передбачена кримінальна відповідальність, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, перенесла його до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де стала її зберігати без передбаченого законом дозволу на горищі будинку.

Після цього, 10.04.2025 обвинувачена ОСОБА_4 переїхала жити в будинок АДРЕСА_2 , куди перевезла із собою раніше знайдену бойову ручну граната М92, яку продовжила зберігати без передбаченого законом дозволу в шафі у залі вказаного помешкання.

11.04.2025 проведено огляд місця події за адресою: с. Селезнівка, вул. Центральна, 22, під час якого у обвинуваченої ОСОБА_4 виявлено та вилучено бойову ручну гранату М92, оснащену запалом FGM-1.

Зазначений пристрій 25.04.2025 у період з 10:00 год. до 10:30 год. оглянуто та експерементально підірвано на спеціальному полігоні ВВТС ГУНП в Сумській області, що розташований на території Бездрицької ОТГ Сумського району Сумської області, тобто він придатний для вибуху.

Уламки даних пристроїв, 25.04.2025 вилучені для проведення еспертного дослідження.

Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/119-25/6280-ВТХ від 25.04.2025, "...надані на дослідження об`єкти, є корпусом наступальної осколкової гранати М92 та запалом ручної гранати FGM-1. Надані на дослідження об`єкти, при їх конструктивному поєднанні утворюють наступальну осколкову гранату типу М92, яка відноситься до бойових припасів. Надані на дослідження об`єкти, в тому числі при їх конструктивному поєднанні, до вибуху придатні...".

Здійснюючи вказані дії, обвинувачена ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, - носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

29.04.2025 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваною у цьому кримінальному провадженні, за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Заслухавши прокурора та захисника, які вважали можливим затвердити угоду від 29.04.2025 і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання, пояснення обвинуваченої, яка свою вину у скоєному повністю визнала, підтвердила, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклала добровільно і згодна на призначення узгодженого виду покарання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

В силу положень абзацу п`ятого ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 5 цієї статті укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою за висунутим обвинуваченням, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке в силу положень ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє характер цього обвинувачення, свої процесуальні права, наслідки укладення і затвердження угоди.

Підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним у суду немає, оскільки сторони засвідчили, що вони досягли домовленості, яка не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфіковано правильно.

Умови укладеної угоди не суперечать моральним засадам суспільства, не порушують прав, свобод і інтересів інших осіб, оскільки цими правопорушеннями не заподіяно майнової чи моральної шкоди, а обвинувачена достатньо сприяла у проведенні кримінального провадження.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінальних правопорушень.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували відповідальність обвинуваченої, судом не встановлено.

В силу вимог ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В силу вимог ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає характеру і тяжкості обвинувачення.

Дані про особу обвинуваченої (те, що вона раніше не судима, щиро розкаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, формально позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину) свідчать про те, що узгоджене сторонами покарання може бути призначене цій обвинуваченій та буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості може бути затвердженою.

Відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта розмірі 4457 грн. 00 коп.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468-469, 474-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.04.2025 між прокурором Путивльського відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваною у кримінальному провадженні № 0000091 від 11.04.2025.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені ч.ч.1,3 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави 4457 грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази по справі: сейф-пакет № 6088988 з первинним упакуванням, в якому об`єкт надійшов на дослідження, уламки об`єктів після дослідження, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області (квитанція № 0784), - знищити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1