ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2282/25 Номер провадження 11-сс/814/640/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 та прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 .

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що прохальна частина скарги є не зрозумілою, оскільки скаржником не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність він оскаржує, в порядку ст. 303 КПК України.

Крім того, зазначені в прохальній частині скарги вимоги не відносяться до того переліку рішень, дії чи бездіяльності, які оскаржуються під час досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, при цьому вказує, що слідчим суддею порушено вимоги ст. 306 КПК України та не повідомлено її про день та час розгляду її скарги, під час розгляду якої вона хотіла надати свої пояснення.

Позиції інших учасників судового провадження.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає апеляційному розгляду. Прокурор звернувся із заявою про здійснення апеляційного розгляду без його участі та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів слідчим суддею вказаних вимог цілком дотримано.

Як вбачається з поданої до слідчого судді скарги, ОСОБА_6 просила зобов`язати слідчого та прокурора повернути вилучене в ході обшуку за її місцем проживання майно мобільний телефон Samsung Galaxy A10s, оскільки ухвала слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2025 у кримінальному провадженні № 0000071 від 22.01.2025 за ч. 1 ст. 161 КК України не набрала законної сили.

Окрім того вказувала, що їй не було повідомлено про арешт майна, не надано інформації про її статус у кримінальному провадженні та не залучено захисника.

Проте, як правильно зазначив слідчий суддя, такі вимоги ОСОБА_6 не відповідають положенням ст. 303 КПК України, якими визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого та прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, може бути оскаржена лише в разі неповернення майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Відповідно до положень ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту;

5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Положеннями ч. 6 ст. 173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2025 було задоволено клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 та накладено арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та використання на мобільний телефон Samsung Galaxy A10s, що належить ОСОБА_6 та був вилучений за адресою: АДРЕСА_1 , а також за відсутності відомостей про те, що зазначена ухвала скасована або скасований арешт на мобільний телефон, колегія суддів дійшла висновку про відсутність бездіяльності слідчого або прокурора щодо неповернення тимчасово вилученого майна, яка б могла бути оскаржена до слідчого судді.

Факт не набрання законної сили ухвалою слідчого судді, на який посилається скаржниця, не свідчить про бездіяльність слідчого або прокурора, адже відповідно до положень ст. 169 КПК України майно підлягає поверненню лише за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

А в даному випадку, ухвалою слідчого судді було накладено арешт на мобільний телефон, належний ОСОБА_6 .

Інші вимоги ОСОБА_6 не відносяться до переліку рішень, дій чи бездіяльності, які оскаржуються під час досудового розслідування.

Більше того, прокурором було розглянуто клопотання ОСОБА_6 про призначення їй захисника та постановою від 15.07.2025 у залученні останній захисника було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000071 від 22.01.2025 за ч. 1 ст. 161 КК України має процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт та процесуального статусу підозрюваної не має.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Прийняття зазначеного рішення не передбачає виклику сторін, а тому є безпідставними ствердження ОСОБА_6 про здійснення розгляду без її участі.

Отже, рішення слідчого судді є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_6 є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 липня 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4