Справа №463/6699/25
Провадження №1-кс/463/6609/25
У Х В А Л А

05 серпня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

слідчий суддя - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

представника скаржника - ОСОБА_3

скаржника - ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області про відмову в визнанні потерпілим, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшла скарга на постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 1 липня 2025 року про відмову в визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001101 від 10 червня 2025 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що звернувся із клопотанням в кримінальному провадженні №0001101 від 10 червня 2025 року про визнання потерпілим. Проте, слідчим було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання у зв`язку із невстановленням у кримінальному провадженні факту заподіяння моральної, фізичної або майнової шкоди. Також, оскаржувана постанова була винесене через 5 днів після закриття кримінального провадження, а відтак слідчий не була уповноважена на вчинення таких дій.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали з аналогічних підстав.

Суб`єкт оскарження за викликом не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, про розгляд скарги був належним чином повідомлений. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КК України).

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з матеріалів скарги, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001101 від 10 червня 2025 року постановою слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 24 червня 2025 року було закрито.

Також слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 звернувся із клопотанням в кримінальному провадженні №0001101 від 10 червня 2025 року про визнання його потерпілим.

Постановою слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 1 липня 2025 року відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілими в кримінальному провадженні.

Оскаржувану постанову слідчий мотивує тим, що у кримінальному провадженні не було встановлено факту заподіяння моральної, фізичної або майнової шкоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постанова від 24 червня 2025 року про закриття кримінального провадження була скасована постановою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 30 червня 2025 року, надано письмові вказівки щодо усунення неповноти слідства і на даний час триває досудове розслідування.

Слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим не надано належної оцінки обставинам, про які зазначає скаржник щодо спричинення йому шкоди, перевірка заподіяння заявнику будь-якої шкоди та зібрання доказів на підтвердження (спростування) спричинення такої не проведено, доводи слідчого базуються на факті закриття кримінального провадження на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а відтак постанова винесена з порушенням хронології проведення слідчих дій і, з врахуванням скасування постанови про закриття кримінального провадження, є передчасною.

Отже враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілими слід скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання про визнання його потерпілими у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статтей 7, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в :

скаргу задоволити.

Скасувати постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 1 липня 2025 року про відмову в визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0001101 від 10 червня 2025 року та зобов`язати уповноваженого на розслідування кримінального провадженні №0001101 від 10 червня 2025 року слідчого повторно розглянути клопотання про залучення його до провадження як потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1