ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 699/903/25
провадження № 1-кс/691/17/25
УХВАЛА

Іменем України

25 серпня 2025 рокум. Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла зазначена скарга, у якій скаржник ОСОБА_2 просив: 1) визнати бездіяльність керівника поліції підполковника Кротова та слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 23.05.2025 року за № 5178 - протиправною; 2) зобов`язати відповідного слідчого (вказати його прізвище) внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування; 3) прийняти окрему ухвалу, як інструмент на реагування судом за порушення норм КПКУ, а саме підполковником ОСОБА_3 , щодо неналежої та корупційної роботи працівників поліції.

Скарга обґрунтована тим, що 11.06.2025 року звернувся до відділку поліції з письмовою заявою про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення, яка зареєстрована в журналі обліку під № 5178. В заяві повідомив про обставини, які на його думку, свідчать про протиправні дії. Суть справи полягає в тому, що у комунальній лікарні м. Городище за інформацією головним лікарем ОСОБА_4 створені умови за якими вимагають грошові кошти від мешканців ОТГ, під час відвідування лікарні хворими особами, видаючи різного роду причини. Гроші вимагають майже за все, за вигаданими тарифами, за аналізи, не проведення діагностичних процедур, за ренген за лікування у відділеннях та інше. Здирництво поставлено "на широку ногу" що забороняється законами України. Станом на день подання цієї скарги, жодного повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР, початок досудового розслідування чи інші процесуальні дії, не здійснено, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України. Вважає, що дії (бездіяльність) працівників поліції, зокрема під керівництвом підполковника Кротова, свідчить про системне ігнорування повідомлень про кримінальні правопорушення, що може потребувати окремої правової оцінки судом.

Скаржник ОСОБА_2 , у судове засідання, а саме 07.07.2025, 17.07.2025, 25.08.2025 року, не прибув, про час, дату та день судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджено Довідкою про доставку електронного листа (повістки про виклик), однак заяв, клопотань та пояснень до суду не надходило. Така процесуальна поведінка скаржника призводить до порушення розумних строків розгляду скарги.

Частина 3 статті 306 КПК України, передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу. Водночас, участь особи у розгляді скарги є її правом, а не обов`язком, і вона вільна у використанні цього права відповідно до засади диспозитивності (частина ч. 1 ст. 26 КПК України). Кримінальний процесуальний закон не пов`язує можливість захисту прав особи з її безпосередньою участю у судовому засіданні, а тому неприбуття скаржника у судове засідання не є перешкодою для розгляду його скарги по суті.

Уповноважена особа ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області у судове засідання не прибула, заяв, клопотань та пояснень до суду не надходило. 16.07.2025 подано матеріали по повідомленню ОСОБА_2 . При цьому, відсутність особи, бездіяльність якої оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Прокурор в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали ЄО № 5178, які надані уповноваженою особою, приходжу таких висновків.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України, частини 5 статті 21 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України визначено право оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Норми частини 1 статті 214 КПК України покладають на слідчого обов`язок невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відповідно до частини 1 статті 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Зміст частини 1 статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно частини 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Викладене свідчить про наявність у слідчого та прокурора обов`язку після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, перевірити достатність інформації, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і лише за наслідками такої перевірки ним може бути ухвалене рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Отже, з врахуванням наведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Із матеріалів вбачається, 11.06.2025 року ОСОБА_2 звернувся до відділку поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Станом на дату звернення із скаргою до суду (документ сформований в системі "Електронний суд" 13.06.2025), з реєстрацією в Корсунь-Шевченківському районному суді Черкаської області - 16.05.2025, відомості не внесені, початок досудового розслідування чи інші процесуальні дії, не здійснено.

16.07.2025 в суд надішли матеріали перевірки ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області (ЄО № 5178 від 11.06.2025 року, розпочато: 11.06.2025, закінчено: 01.07.2025) проведеної по повідомленню ОСОБА_2 , із зазначенням, про відсутність в події ознак кримінального та/або адміністративного правопорушення, та роз`яснено можливість згідно ст. ст. 17, 18 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року на оскарження прийнятого рішення.

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване.

Викладені у даній заяві обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самої заяви, у ній не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, про які він зазначає у своїй заяві. Заявник лише висуває загальне припущення про можливе вчинення зазначених ним у заяві протиправних дій, ґрунтуючись виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності таких дій та власному аналізі і бачені норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя зауважує, що в межах розгляду цієї скарги предметом оцінки є виключно відомості, наведені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, та, відповідно, наявність в органу досудового розслідування обов`язку внести ці відомості до ЄРДР. З`ясування достовірності цих відомостей, відповідність їх фактичним обставинам, надання їм правової оцінки у контексті наявності всіх елементів складу злочину перебуває поза межами компетенції слідчого судді та не належить до кола питань, які вирішуються під час розгляду зазначеної скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена, зокрема про відмову у задоволенні скарги (стаття 307 КПК України).

За вищенаведених обставин, та беручи до уваги те, що неодноразова неявка в судове засідання скаржника, який мав можливість прибути до суду, свідчить в т.ч. про не підтримання поданої скарги особою, яка її подала, приходжу висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити. Та, прийняття такого рішення відповідатиме висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі № 9901/365/19, який у відповідності до положень ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" повинен бути врахований при застосуванні таких норм права.

Керуючись вимогами ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1