Справа № 457/1299/25
провадження №1-кп/457/110/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м.Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000214 від 12 серпня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця посьолку Пасьва Архангельської області російської федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до своєї гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи з 17.07.2025 на профілактичному обліку у відділенні поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівському області, як кривдник, 11 серпня 2025 року в період часу з 20 год 30 хв по 20 год 40 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного проживання зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , що на праві спільної часткової власності в рівних частках належіть ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, демонструючи власну зверхність та фізичну перевагу, ображав потерпілу ОСОБА_5 нецензурними словами, принижуючи її гідність, погрожував фізичною розправою та душив її за шию. Відтак ОСОБА_5 з метою припинення психологічного насильства з боку свого співмешканця ОСОБА_3 викликала поліцію.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, що призвело до значного зниження рівня життя потерпілої, а саме частої втоми, фізичного дискомфорту, порушення сну та відпочинку, переживання за майбутнє, зниження самооцінки, заниження працездатності, поганої концентрації уваги, страху та побоювання потерпілої за власну безпеку.

Вищевказані дії ОСОБА_3 є умисними та систематичними, оскільки до цього він двічі притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме:

- постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 24.07.2025 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні у вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, який не сплачено;

- постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 05.08.2025 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні у вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 та накладено на адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, який не сплачено.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного систематичного психологічного насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості її життя, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - як домашнє насильство.

15 серпня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення відповідно до вимог ст. ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України.

Відповідно до угоди підозрюваний повністю визнав свою вину в повному обсязі пред`явленого обвинувачення, щодо якого сторони дійшли згоди та правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 126-1 КК України.

Водночас сторони погодилися на призначення узгодженого покарання ОСОБА_3 в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, з визначенням обов`язків згідно з ч.2 ст.59-1 КК України.

Окрім цього, підозрюваний не заперечує проти застосування до нього в інтересах потерпілої обмежувального заходу у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, що передбачено ст.91-1 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ст. 126-1 КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є очевидно можливим.

Виходячи з викладеного, враховуючи особу винного, який визнає свою вину повністю та щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Також суд, в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. 126-1 КК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 15 серпня 2025 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_3 відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.5.ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи у виді направлення на проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці до Трускавецької міської ради Львівської області (Львівська обл., м. Трускавець, вул. Бориславська, 2).

Речовий доказ - DVD-R диск, з наявними на ньому матеріалами відео фіксації з нагрудних бодікамер поліцейських, а саме подій, які мали місце 17.07.2025 та 11.08.2025 за адресою: АДРЕСА_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1