КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №372/2509/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1051/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

01 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000413 від 16.05.2023 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Талалаївка Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , учня професійного ліцею, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_9

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України, та з урахуванням ст. 69 КК України призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

27.03.2022, у встановленому законодавством України порядку, набрав чинності Закон України № 2160-IX «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо забезпечення протидії несанкціонованому поширенню інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів в Україну, рух, переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану», відповідно до якого внесено зміни до Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 25-26, ст. 131), а саме його положення доповнено статтею 114-2 .

Так, у громадянина України ОСОБА_6 виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у несанкціонованому поширенні інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, вчиненому з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України.

Зокрема, у невстановлений судовим розслідуванням час, але не пізніше 09.03.2023 та у невстановленому судовим розслідуванням місці у м. Обухів Київської області, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, перебуваючи у невстановленому місці, за допомогою мобільного телефону-смартфону, що перебував у його розпорядженні, та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, здійснював діяння, пов`язані з несанкціонованим поширенням інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, а саме: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є співробітником управління федеральної служби безпеки російської федерації по Алтайському краю (далі - уфсб рф).

Так, ОСОБА_6 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung», за допомогою мобільного додатку «Telegram», з використанням власного облікового запису « ОСОБА_12 », до якого прив`язаний мобільний номер телефону НОМЕР_1 , вступив в злочинну змову з представником іноземної держави - країни агресора Російської Федерації, співробітником УФСБ РФ ОСОБА_11 зазначеним під обліковим записом у мобільному додатку «Telegram», як « ОСОБА_13 », до якого прив`язаний мобільний номер телефону НОМЕР_2 , щодо вчинення умисних дій спрямованих на несанкціоноване поширення інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань у м. Обухів, Київської області.

09.03.2023 об 14 год. 51 хв. ОСОБА_6 , за допомогою мобільного додатку «Telegram», з використанням облікового запису « ОСОБА_12 », та номеру телефону НОМЕР_1 , відправив представнику іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітнику уфсб рф ОСОБА_11 з обліковим записом « ОСОБА_13 » та номером мобільного телефону НОМЕР_2 , текстове повідомлення наступного змісту: «Здравствуйте я от ОСОБА_14», у відповідь на що отримав наступне повідомлення: «Добрый день», «Вам объяснили суть работы?».

Продовжуючи вказане спілкування, ОСОБА_6 об 15 год. 05 хв., усвідомлюючи протиправність вказаних дій та суспільну небезпеку передачі вказаних відомостей представнику іноземної держави - країни агресора російської федерації, а також бажаючи настання наслідків у вигляді знищення відповідного військового чи іншого об`єкту та вбивства осіб, що перебувають на його території, надіслав вказаному невстановленому представнику іноземної держави - країни агресора російської федерації голосове повідомлення тривалістю 30 секунд наступного змісту: «Да, об`яснили, сказали потрібно фоткати опредєльонні зданія, постройки. Я написав зразу, що школи, учіліща і дєтсади я не буду фотографіровать, бо я понімаю, що скорєє всього ви будете туда бомбить, інформація передається в рф. Отвєтственость таку я брать не собираюсь. А государствені учрєждєнія я не протів. В принципі мені на них без разніци.»

Так, в ході подальшого спілкування ОСОБА_6 із представником іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітником УФСБ РФ ОСОБА_11 з обліковим записом « ОСОБА_13 » та номером мобільного телефону НОМЕР_2 , останні обговорили умови виконання завдань ОСОБА_6 , а також гарантії отримання ним грошової винагороди за виконання таких завдань, а саме те, що ОСОБА_6 повинен був за грошову винагороду здійснювати збір необхідної інформації, фото та відео фіксацію військових об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури м. Обухів, Київської області, які в подальшому за допомогою мобільного додатку «Telegram» передавав зібрану інформацію співробітнику УФСБ РФ ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх подальші негативні наслідки, будучи обізнаним, що отримує завдання від представників спеціальних служб країни агресора - російської федерації, з корисливих мотивів, за грошову винагороду, погодився вчиняти умисні дії спрямовані на несанкціоноване поширення інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань у м. Обухів, Київської області, шляхом здійснення фото та відео фіксації таких об`єктів.

Надалі, 10.03.2023 о 10 год. 06 хв., у невстановленому судовим розслідуванням місці у м. Обухів Київської області, за невстановлених судовим розслідуванням обставин, ОСОБА_6 , з використанням мобільного додатку «Telegram» та облікового запису « ОСОБА_12 », отримав завдання від представника іноземної держави - країни агресора Російської Федерації, співробітника уфсб рф ОСОБА_11 з обліковим записом « ОСОБА_13 » та номером мобільного телефону НОМЕР_2 , щодо збору та надання детальної інформації про місце розташування військового об`єкту - військомату, за адресою АДРЕСА_3 , наявності там блок постів та спостережних пунктів, укріплень, входів та виходів з території, перебування там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, військової техніки, тощо.

10.03.2023 у період часу з 10 год. 10 хв. до 11 год. 01 хв., перебуваючи на території м. Обухів Київської області, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи на виконання злочинного умислу, з корисливих мотивів, з метою виконання завдання від представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітника уфсб рф ОСОБА_11 направленого на вчинення несанкціонованого поширення інформації про розміщення інших утворених відповідно до законів України військових формувань у м. Обухів, Київської області, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung», із дотриманням заходів конспірації, здійснив фото та відео зйомку військового об`єкту - військомату, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а також збирав та фіксував інформацію щодо наявності там блок постів, спостережних пунктів, укріплень, в`їзду та виїзду автомобілів, наявних входів та виходів з території, перебування там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Надалі, 10.03.2023 об 11 год. 01 хв. та о 11 год. 32 хв., після виконання вказаного завдання представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітника уфсб рф ОСОБА_11 у невстановленому судовим розслідуванні місці у м. Обухів, Київської області, ОСОБА_6 , за допомогою мобільного додатку «Telegram» та облікового запису « ОСОБА_12 », усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою доведення до кінця свого злочинного наміру, направленого на вчинення несанкціонованого поширення інформації про розміщення інших утворених відповідно до законів України військових формувань у м. Обухів, надіслав співробітнику УФСБ РФ ОСОБА_11 , на обліковий запис із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та зареєстрованим номером мобільного телефону НОМЕР_2 , вищевказану зібрану інформацію, фото та відео файли щодо військового об`єкту - військомату, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , із деталізацією розташування в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань тощо.

Після цього, 10.03.2023 о 11 год. 41 хв. у вказаному ж листуванні мобільного додатку «Telegram», з метою отримання грошової винагороди за виконане завдання від представника іноземної держави - країни агресора російської федерації співробітника уфсб рф ОСОБА_11 - ОСОБА_6 надіслав останньому номер власного карткового рахунку для перерахування грошових коштів, а саме: НОМЕР_3 .

В подальшому, 11.03.2023 об 08 год. 12 хв. ОСОБА_6 , продовжуючи свою протиправну діяльність з використанням мобільного додатку «Telegram» та облікового запису « ОСОБА_12 » з прив`язкою мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , отримав завдання від представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітника уфсб рф ОСОБА_11 , який здійснював листування під обліковим записом із назвою « ОСОБА_13 » та зареєстрованим номером мобільного телефону НОМЕР_2 , щодо збору та надання детальної інформації про місце розташування органу місцевого самоврядування - Обухівської районної державної адміністрації, розташованої за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка, 10.

11.03.2023 у період часу з 09 год. 01 хв. до 09 год. 13 хв., перебуваючи на території м. Обухів, Київської області, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung», із дотриманням заходів конспірації, здійснив фото та відео зйомку органу місцевого самоврядування - Обухівської районної державної адміністрації, розташованої за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка, 10, а також збирав та фіксував інформацію щодо наявності там блок постів, спостережних пунктів, укріплень, в`їзду та виїзду автомобілів, наявних входів та виходів з території, перебування там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Надалі, 11.03.2023 об 09 год. 13 хв., після виконання вказаного завдання представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітника уфсб рф ОСОБА_11 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванні місці у м. Обухів, Київської області, ОСОБА_6 , за допомогою мобільного додатку «Telegram» та обліковим записом « ОСОБА_12 », усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, надіслав зазначеному представнику іноземної держави - країни агресора російської федерації, на обліковий запис із назвою «ОСОБА_3» та зареєстрованим номером мобільного телефону НОМЕР_2 , вищевказану зібрану інформацію, фото та відео файли щодо органу місцевого самоврядування - Обухівської районної державної адміністрації, розташованої за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Малишка, 10, із деталізацією розташування в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань тощо.

Після цього, 11.03.2023 об 09 год. 15 хв. у вказаному ж листуванні мобільного додатку «Telegram», з метою отримання грошової винагороди за виконане завдання представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітника УФСБ РФ ОСОБА_11 - ОСОБА_6 надіслав останньому номер карткового рахунку для перерахування грошових коштів, а саме: НОМЕР_3 .

Надалі, у невстановлений період часу, але не пізніше 17 год. 45 хв. 13.03.2023 ОСОБА_6 , продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно, з корисливих мотивів, з використанням мобільного додатку «Telegram» та облікового запису « ОСОБА_12 » з прив`язкою мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , отримав завдання від представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітника уфсб рф ОСОБА_11 , який здійснював листування під обліковим записом із назвою « ОСОБА_13 » та зареєстрованим номером мобільного телефону НОМЕР_2 , щодо збору та надання детальної інформації про місце розташування адміністративної будівлі Обухівського РУ ГУ ДСНС України в Київській області, розташованої за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Чумацький шлях, 22.

Цього ж дня, у період часу з 17 год. 45 хв. до 17 год. 50 хв., перебуваючи на території м. Обухів, Київської області, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи на виконання злочинного умислу, з метою виконання завдання зазначеного представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, використовуючи власний мобільний телефон, із дотриманням заходів конспірації, здійснив фото та відео зйомку адміністративної будівлі Обухівського РУ ГУ ДСНС України в Київській області, розташованої за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Чумацький шлях, 22, а також збирав та фіксував інформацію щодо наявності там блок постів, спостережних пунктів, укріплень, в`їзду та виїзду автомобілів, наявних входів та виходів з території, перебування там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Надалі, 13.03.2023 об 17 год. 50 хв., після виконання вказаного завдання представника іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітника уфсб рф ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, знаходячись у невстановленому судовим розслідуванні місці у м. Обухів, Київської області, ОСОБА_6 , за допомогою мобільного додатку «Telegram» та облікового запису « ОСОБА_12 », усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на вчинення несанкціонованого поширення інформації про розміщення утворених відповідно до законів України військових формувань у м. Обухів, надіслав зазначеному представнику іноземної держави - країни агресора російської федерації, на обліковий запис із назвою «ОСОБА_3» та зареєстрованим номером мобільного телефону НОМЕР_2 , вказану вище зібрану інформацію, фото та відео файли щодо адміністративної будівлі Обухівського РУ ГУ ДСНС України в Київській області, розташованої за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Чумацький шлях, 22, із деталізацією розташування в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань тощо.

Таким чином ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, в тому числі сформованих в умовах швидкого розвитку інформаційного суспільства в України та глобального інформаційного простору, використання інформаційно-телекомунікаційних технологій у всіх сферах життя, де особливого значення набувають проблеми інформаційної безпеки, як складової державної безпеки України, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung», що перебував у його розпорядженні, та який під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, здійснював діяння, пов`язані з несанкціонованим поширенням інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань представнику іноземної держави - країни агресора російської федерації, співробітнику управління федеральної служби безпеки російської федерації - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснював вищевказані протиправні діяння в контексті триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинив усі залежні від нього дії на шкоду інформаційній безпеці людини і громадянина, суспільству та держави, та довів свій злочин до кінця.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити, пом`якшити йому покарання за ч. 3 ст. 114-2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, обвинувачений зазначає, що багаторазово пожалкував про вчинене та у вчиненому щиросердечно розкаявся. Вказує, що судом не було встановлено обставин, які обтяжують покарання. Зазначає, що він є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується задовільно, має стійки соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю, сестрами та братом, також позитивно характеризується в професійному ліцеї, та за місцем проходження практики, на момент вчинення злочину був неповнолітнім, надавав не вірну інформацію, яка є відкритому доступі, з метою ввести в оману російську федерацію, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Додатково обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що судом першої інстанції при ухваленні вироку не було враховано норми Міжнародного права щодо втягнення до участі дітей у збройних конфліктах, що є караним злочином, а сама дитина в даному випадку є потерпілою.

Також апелянт зазначає, що судом не враховано того, що матеріали провадження не містить жодного доказу того, що обвинувачений поширював інформацію про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів та інформацію, яка взагалі стосується ЗСУ, натомість, вся інформація, яку він знімав, міститься у відкритому доступі в мережі «Інтернет» , при цьому з посиланням на адресу, місцем розташування та фото цих об`єктів. Тому, на думку апелянта, висновки суду про те, що всі об`єкти, які він знімав, охоплюються диспозицію ч. 3 ст. 114-2 КК України, є хибними.

Окрім того, обвинувачений зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітнім, суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його проживання та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього. Поряд з цим, апелянт зауважує, що він на момент вчинення злочину був неповнолітнім, мав міцні соціальні зв`язки, виховувався та проживав у багатодітній родині та є старшою дитиною в сім`ї, має позитивні характеристики, що не враховано судом.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на суворість вироку, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного, просить вироку Обухівського районного суду Київської області від 10.11.2023 змінити, застосувати до ОСОБА_6 положення ст. 69 КК України та призначити йому більш м`яке покарання за ч. 3 ст. 114-2 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що судом при ухваленні вироку не було враховано норми міжнародного права щодо втягнення до участі дітей у збройних конфліктах. Цей перелік норм міжнародного права вказує на те, що втягнення дитини до участі у збройних конфліктах є караним злочином, а саме дитина а даному випадку є потерпілою, чиї порушені права підлягають поновленню. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги ту обставину, що у дітей не в повній мірі сформовані когнітивні здібності, і діти не мають можливості в повній мірі визначити та аналізувати, що правильно, а що - ні. Таким чином, апелянт вважає, що місцевий суд під час ухвалення вироку не врахував ту обставину, що відповідно до норм міжнародного права під час вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_6 мало місце порушення прав дитини, так як неповнолітнього було завербовано та втягнуто до участі у збройному конфлікті. Крім того, як зазначає апелянт, посилання суду на каяття та позитивні характеристики обвинуваченого, як на обставини, що пом`якшують покарання, без посилань на норми міжнародного права та резолюції, вказує на те, що суд під час ухвалення вироку не врахував правового становища дитини в контексті війни.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що матеріали провадження не містить жодного доказу того, що обвинувачений поширював інформацію про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів та інформацію, яка взагалі стосується ЗСУ, натомість, вся інформація, яку він знімав, міститься у відкритому доступі в мережі «Інтернет» , при цьому з посиланням на адресу, місцем розташування та фото цих об`єктів. Тому, на думку апелянта, висновки суду про те, що всі об`єкти, які він знімав, охоплюються диспозицію ч. 3 ст. 114-2 КК України, є хибними та не відповідають нормам права.

З урахуванням усіх характеристик та обставин, на думку апелянта, суд мав можливість та законні підстави застосувати щодо ОСОБА_6 ст. 69 КК України та ст. 75 КК України та надати обвинуваченому можливість виправлення без позбавлення волі, прийнявши рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Апелянт так зауважує, що обвинувачений, який на момент скоєння злочину був неповнолітнім, має міцні соціальні зв`язки, виховувався та проживав у багатодітній родині та є найстаршою дитиною в сім`ї, абсолютно позитивно характеризується і за місцем проживання, і за місцем навчання, і за місцем проходження практики. .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, законного представника та захисника, які підтримали апеляційні скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені умисних дій, які виразились у несанкціонованому поширенні інформації про розміщення Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, вчиненому з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 114-2 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які досліджувались судом під час судового розгляду.

В апеляційних скаргах обвинувачений та захисник не оспорюючи встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального правопорушення та не ставлячи питання щодо зміни чи не правильності кваліфікації дій обвинуваченого, посилаючись на суворість призначеного обвинуваченому покарання просять вирок суду змінити та пом`якшити покарання.

Між тим, в апеляційних скаргах, окрім іншого, апелянти зазначають про відсутність доказів поширення обвинуваченим інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів, а також інформації, яка взагалі стосується ЗСУ та вважають хибними висновки суду першої інстанції про те, що всі об`єкти, які знімав обвинувачений, охоплюються диспозицію ч. 3 ст. 114-2 КК України, з огляду на що, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Як вбачається з висунутого обвинувачення та фактичних обставин встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_6 здійснював та надсилав на виконання завдання представника іноземної держави - країни агресора рф, зібрану інформацію, фото та відео файли щодо військового об`єкту - військомату, із деталізацією розташування в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Також, зібрану інформацію, фото та відео файли щодо органу місцевого самоврядування - Обухівської районної державної адміністрації, із деталізацією розташування в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань тощо та інформацію, фото та відео файли щодо адміністративної будівлі Обухівського РУ ГУ ДСНС України в Київській області, із деталізацією їх розташування в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань тощо.

Отже, з обвинувачення, визнаного судом доведеним слідує, що ОСОБА_6 не визнаний винуватим за поширення інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів і суд першої інстанції такого, як вбачається зі змісту вироку, не встановив. Таким чином, доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про відсутність доказів поширення обвинуваченим інформації про направлення, переміщення зброї, озброєння та бойових припасів, колегія суддів відхиляє, як безпідставні.

Щодо інформації, яка стосується ЗСУ, а також посилань в апеляційній скарзі на те, що вся інформація яку знімав обвинувачений міститься у відкритому доступі в мережі «Інтернет», то колегія суддів вважає їх неспроможними, оскільки об`єкти, інформацію щодо яких свідомо збирав та передавав обвинувачений, а саме військового об`єкту - військомату, органу місцевого самоврядування - Обухівської районної державної адміністрації, адміністративної будівлі Обухівського РУ ГУ ДСНС України в Київській області із деталізацією розташування їх в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань беззаперечно стосується Збройних Сил України та інших утворених військових формувань. Окрім того, така детальна інформація щодо цих об`єктів, розташування їх в`їздів та виїздів з території та інших даних наведених вище в жодному відкритому доступі не розміщувалася ні Генеральним штабом Збройних Сил України, ні Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами і доказів про зворотнє стороною захисту не надано.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції першої інстанції про те, що всі об`єкти, які знімав обвинувачений охоплюються диспозицією ч.3 ст. 114-2 КК України, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника з приводу суворості призначеного покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 103 КК України, при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Відповідно до положень статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Всупереч доводам апеляційних скарг, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості та характер кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, такими, що пом`якшують покарання суд першої інстанції визнав і врахував щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення будучи неповнолітнім.Також, судом першої інстанції враховано дані щодо особи обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, позитивні характеристики, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, навчається.

Врахувавши особу винного та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про можливість застосувати до обвинуваченого положення ст.69 КК України, а саме призначити більш м`яке покарання за ч.3 ст.114-2 КК України, ніж передбачене законом.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, з огляду на вимоги ст. 50 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній меті покарання, за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про те, що призначаючи покарання суд першої інстанції не врахував усіх даних щодо особи ОСОБА_6 , то на переконання колегія суддів, вони є неспроможними, оскільки суд першої інстанції належним чином мотивував своє рішення, врахувавши в сукупності, всі обставини, які враховуються при призначенні покарання передбачені статтею 65 КК України, в тому числі і дані щодо особи обвинуваченого, а щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення будучи неповнолітнім визнав такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і саме з урахуванням особи ОСОБА_6 обставин, які його пом`якшують суд першої інстанції застосував до обвинуваченого положення ст.69 КК України та призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією інкримінованої йому статті.

Щодо посилань в апеляційних скаргах на те, що обвинувачений мав міцні соціальні зв`язки, виховувався та проживав у багатодітній родині, де є старшою дитиною в сім`ї та на спеціальних медичних обліках не перебуває, а також досудову доповідь, то дані обставини не є такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, оскільки не знаходяться в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконував обвинувачений, його поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця.

Посилання обвинуваченого на те, що він надавав невірну інформацію, яка є у відкритому доступі, з метою ввести в оману російську федерацію, як на обставину, яка пом`якшує покарання, колегія суддів вважає непереконливими, з огляду на досліджений судом першої інстанції протокол за результатами проведення негласної слідчої розшукової дії від 13.03.2023, зняття інформації з електронних інформаційних систем без відома її власника та відтвореним відеозаписом процесуальної дії, відповідно до яких обвинувачений в переписці проявляв активну участь і ініціативу, повідомляв про наявність та кількість військових на об`єктах, активно обговорював поставлені йому завдання та пропонував варіанти їх вирішення, що ставить під обґрунтований сумнів наявність у обвинуваченого бажання ввести в оману російську федерацію.

При цьому, як зазначалось вище, детальна інформація щодо об`єктів, розташування їх в`їздів та виїздів з території, наявності блок постів та укріплень, знаходження там військовослужбовців ЗС України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, яку надавав обвинувачений на виконання завдання представника іноземної держави - країни агресора рф, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Твердження апелянтів про необхідність врахування того, що відповідно до норм міжнародного права під час вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_6 мало місце порушення прав дитини, так як неповнолітнього було завербовано та втягнуто до участі у збройному конфлікті, колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі обставини не були встановлені судом, а та обставина, що за фактом втягнення ОСОБА_6 у протиправну діяльність з боку громадянина російської федерації та порушення законів і звичаїв війни 10.05.2023 було розпочате кримінальне провадження за ч.1 ст. 438 КК України, не є доведеними в законному порядку обставинами.

За наведених обставин, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, з урахуванням характеру вчинених обвинуваченим дій, їх суспільної небезпечності, а саме того, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 злочин, належить до злочинів проти основ національної безпеки України, які є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, оскільки забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни та її конституційний лад, без належної кримінально-правової охорони яких неможливе нормальне функціонування держави та відповідних її інститутів, зокрема, в період повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України,даних про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання відповідає вказаним обставинам, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а тому доводи апеляційних скарг про суворість призначеного обвинуваченому покарання та необхідність пом`якшення покарання із застосуванням ст. 69 КК України та звільнення обвинуваченого від його відбування на підставі ст. 75 КК України, є безпідставними.

Додаткових доводів, які б могли бути підставою для зміни оскаржуваного вироку чи не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, обвинуваченим до апеляційного суду не надано.

Будь - яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційних скарг.

Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Обухівського районного суду Київської області від 10 листопада 2025 року у кримінальному провадженні №0000413 від 16.05.2023 щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст. 114-2 К України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3