УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання дізнавача ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000160 від 13.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини надійшов рапорт від оперуповноваженого ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про те що під час розгляду матеріалів ЖЄО № 23395 від 12.08.2025 року, по факту вчинення невідомою особою шахрайських дій у відділенні «Нової-пошти» № 26 шляхом підміни кросівок на суму 6800 грн.

За даним фактом сектором дізнання Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 13.08.2025 за ознаками кримінального проступку, правова кваліфікація якого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході приведення досудового розслідування 13.08.2025 року було надіслано постанову на проведення процесуальних дій на території м. Київ, а саме до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві, для проведення слідчих дій. Під час виконання постанови на проведення процесуальних дій, дізнавачем ВД Солом`янського УП ГУНП у м. Києві було проведено огляд місця події.

Під час огляду місця події, 13.08.2025 в період часу з 17:14 годин по 17:47 годину на відкритій ділянці, яка розташований за адресою м. Київ, вул. Повітряних Сил 49, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що перебуває у взутті, яке отримав шахрайським шляхом. В подальшому взуття, а саме кросівки чорно-білого кольору з надписами на них «20212223 Maison Margieiv Paris», було вилучено з добровільної згоди та поміщено до спецпакету серії NPU № 5671634.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вищевказані предмети відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України є речовими доказами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального проступку або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, дізнавач просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 13.08.2025 у ході проведення огляду місця події, а саме на відкритій ділянці, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Повітряних Сил 49, оскільки вони мають значення речових доказів та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на взуття, а саме кросівки чорно-білого кольору з надписами на них «20212223 Maison Margieiv Paris», було вилучено та поміщено до спецпакету серії NPU № 5671634, які було вилучено під час огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя