ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/41/25

Провадження № 11-кп/820/338/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10.03.2025 стосовно обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000034 від 08 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою суду, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.45 КК України, в зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження №0000034 від 08 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Накладений ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2025 року арешт на автомобіль марки Nissan моделі Е-NV200, реєстраційний номер НОМЕР_1 , скасовано.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить таку, в частині не вирішення питання стягнення процесуальних витрат, скасувати та постановити нову, якою стягнути процесуальні витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз у розмірі 5571,3 грн. з ОСОБА_7 . В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Вважає, що вказана ухвала стосовно ОСОБА_7 , в частині не вирішення питання стягнення процесуальних витрат, підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 судом закрито на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, що є нереабілітуючою підставою. Звертає увагу на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, в її мотивувальній частині, суд зазначив про необхідність стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за проведення експертиз в розмірі 5571,3 грн., проте в резолютивній частині рішення про стягнення вказаних витрат не прийняв, чим допустив істотні суперечності між мотивувальною та резолютивною частиною судового рішення. Отже, наявні, у даному кримінальному провадженні, документально підтверджені витрати, на загальну суму 5571,3 грн, за проведення судових інженерно-транспортних експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до приписів ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, у тому числі, із витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів та експертів.

Згідно з вимогами ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.,

Положеннями ч. 2 ст. 124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого, на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.,

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог діючого законодавства, оскільки в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначив, що процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 5571,30 грн, а саме 2387,70 грн за проведення судової інженерно-транспортної експертизи та 3183,60 грн за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за напрямком дослідження обставин і механізму ДТП, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Проте, у резолютивній частині оскаржуваної ухвали щодо таких стягнень рішення не прийнято.

Отже, суд першої інстанції допустив істотні суперечності між мотивувальною та резолютивною частиною судового рішення, що не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів встановила, що дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , судом першої інстанції, закрито на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, що не є реабілітуючою підставою.

Тобто, підстава, на якій було закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , не реабілітує його і не звільняє від сплати процесуальних витрат за проведення експертиз, без яких звільнення від кримінальної відповідальності не було б можливим.

Отже враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа №598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

В процесі апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_7 надіслав заперечення на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що він, одразу ж після проголошення судового рішення від 10.03.2025, отримав у суді реквізити рахунку для сплати коштів. 17.03.2025 ним добровільно сплачено грошові кошти за проведення експертиз у сумі 5 571 грн 30 коп, що підтверджується долученою ним до матеріалів справи 007.04.2025 квитанцією № 0.0..1 (а.с.43).

Враховуючи такі обставини, керуючись ст.ст.118,124,126,409 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10.03.2025 стосовно обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000034 від 08 січня 2025 року, в частині стягнення процесуальних витрат - змінити.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз у розмірі 5571,3 грн. на користь держави.

В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3