12.08.25
Справа №635/5079/21
Провадження № 1-кс/635/1306/2025
У Х В А Л А

12 серпня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

Через систему «Електронний суд» до Харківського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області, в якій він просив зобов`язати слідчого (уповноважену особу) розглянути його клопотання від 21.07.2025.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що у провадженні ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000399 від 19.06.2021 за ч.2 ст. 364, ч.1 ст.255, ч.5 ст.191 КК України. 21.07.2025 ОСОБА_3 направив клопотання про проведення слідчих дій, яке в строки, передбачені КПК України, не розглянуто, а тому він звертається зі скаргою до суду.

В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав.

Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 19.06.2021, суд зазначає про таке.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (стаття 1 КПК України).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (стаття 8 КПК України).

Відповідно до стаття 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень статті 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У відповідності до положень частини третьої статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно пунктів 1 та 7 частини першої статі 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а також рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 316 КПК України.

Таким чином, КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги і, з урахуванням принципу верховенства права та відповідної практики Європейського суду з прав людини, не підлягають розширеному тлумаченню.

Аналіз статей 303 та 220 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого чи прокурора щодо не розгляду клопотання в порядку статті 220 КПК України може бути оскаржена в порядку частини першої статті 303 КПК України, що кореспондується з висновками, викладеними в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» № №9-49/0/4-17 від 12.01.2017, де зокрема зазначено, що бездіяльність може бути зумовлена не тільки невчиненням процесуальної дії в межах установлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Частиною другою статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Матеріали кримінального провадження №0000399 від 19.06.2021 не містять доказів розгляду клопотання у встановленому законом порядку.

За таких обставини, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню в частині зобов`язання уповноважених осіб Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 21.07.2025.

На підставі викладеного та керуючись статтями 220, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 21.07.2025

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1