КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №756/1016/25 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/2498/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року, -

за участю сторін провадження:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві від 14.03.2024 про закриття кримінального провадження №0008733 від 04.07.2013 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя вказав, що старшим слідчим слідчого відділу Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження від 14.03.2024 вимоги ч. 2 ст. 91, ч. 5 ст. 110 КПК України дотримано, висновки слідчого є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, яким було надано належну правову оцінку.

Також в ухвалі зазначено, що посилання ОСОБА_6 на ігнорування слідчим протягом восьми років вказівок прокурора, як на підставу для скасування постанови слідчого від 14.03.2024, не можуть бути предметом перевірки слідчого судді під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки, як вже зазначалось вище, предметом перевірки слідчого судді у цій справі є лише повнота встановлення всього кола фактичних обставин і використання тієї сукупності доказів, як таких, що були направлені на всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин кримінального провадження в сукупності та таких, що не залишають місця сумнівам і належним чином обґрунтовують висновки слідчого.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що вказівки, надані слідчому, як у порядку ст. 36 КПК України, так і в порядку ст. 39 цього Кодексу, органом досудового розслідування виконано в повному обсязі, зокрема, отримано висновок автотехнічної експертизи від 11.03.2024 №СЕ-19/111-24/13767-ІТ, результати якої лягли в основу рішення слідчого про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, через встановлену відсутність у діях водія автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Також слідчий суддя зазначив, що матеріали кримінального провадження містять докази неможливості виконання слідчим вказівок прокурора в частині необхідності проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , оскільки остання відмовилася від участі у проведенні слідчого експерименту, про що слідчий зазначив у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження. За таких обставин, скасування оскаржуваної постанови через непроведення слідчим слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_9 , на чому наполягає ОСОБА_6 , не ґрунтується на вимогах закону, оскільки відповідно до положень ст. 240 КПК України участь осіб у проведенні слідчого експерименту є добровільною, а кримінальний процесуальний закон не містить механізмів примусити особу до участі у цій слідчій (розшуковій) дії, тобто об`єктивно позбавляє сторону обвинувачення його провести за такої позиції особи.

При цьому, як зазначено в ухвалі, наявні у матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні висновки експерта за результатами проведення експертних досліджень, є доказами, якими встановлюються обставини, які не можуть бути встановленні іншим шляхом, а відтак, враховуючи, що висновки та мотиви слідчого, викладені у оскаржуваній постанові, узгоджуються з висновками проведених експертих досліджень, насамперед із висновками судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/111-24/13767-ІТ від 11.03.2024, посилання скаржника на те, що слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження без проведення повної та всебічної перевірки обставин справи, слідчий суддя вважав безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки мотиви прийняття слідчим процесуального рішення є достатніми, послідовними та такими, що логічно узгоджуються між собою та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0008733.

Таким чином, враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 від 14.03.2024 про закриття кримінального провадження №0008733 від 04.07.2013 за ч. 1 ст. 286 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали, яка є передчасною, безпідставною та такою, що порушує його права, негативно впливає на об`єктивність проведення досудового розслідування та встановлення істини у цьому кримінальному провадженні, просить скасувати ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя в ухвалі безпідставно та необґрунтовано вказав, що постанова про закриття кримінального провадження від 14.03.2024 є законною та обґрунтованою, відповідає фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, яким було надано належну правову оцінку, що не відповідає дійсності та є припущенням слідчого судді.

Також апелянт вказує, що слідчим суддею було проігноровано той факт, що слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження без проведення повної та всебічної перевірки усіх обставин справи.

Апелянт зазначає, що у кримінальному провадженні за вказівкою прокурора так і не було проведено слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 . У свою чергу слідчий суддя при посиланні на висновок експерта Київського НДЕКЦ від 11.03.2024 №>СЕ-19/111-24/13767-ІТ за результатами проведеної автотехнічної експертизи, не звернув увагу на те, що попри вказівку прокурора про проведення слідчого експерименту, а потім вже організувати проведення комплексної автотехнічної експертизи, так і не було проведено слідчий експеримент, який вимагав процесуальний керівник тривалий час у своїх вказівках, які надавалися слідчому протягом усього строку проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім того, апелянт вказує, що встановлення в його діях невідповідностей п.11.14 ПДР України жодним чином не звільняє водія ОСОБА_9 від виконання нею вимог п. 12.3 ПДР, втім ані слідчий, ані слідчий суддя не вказали про те, що у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, що настали, знаходяться порушення останньою п. 12.3 ПДР.

Апелянт стверджує, що посилання слідчого на висновки експертів № 136/ат від 29.09.2011, №12-1/678 від 26.06.2017, висновок комплексної судово-медичної та авто-технічної експертизи №146/410 ат від 31.03.2013 року, висновок авто-технічної експертизи від 11.03.2024 року, у яких йдеться про те, що водій автомобіля ОСОБА_9 не порушувала вимоги пункту 12.3 ПДР України, та вона (водій) не мала технічної можливості запобігти наїзду на мене (потерпілого) під час скоєння ДТП є хибними, оскільки незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій зобов`язаний виконати вимогу пункту 12.3 ПДР і негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Втім, як зазначає апелянт, водій автомобіля під час ДТП 28.07.2011 року такої вимоги не виконала та допустила наїзд на нього - ОСОБА_6 , оскільки не мала досвіду та достатнього водійського стажу, що було проігноровано як прокурором, так і слідчим. Разом з тим, як вказує апелянт, жодної підозри водію автомобіля - громадянці Бордіян (дівоче ОСОБА_8 ), яка здійснила наїзд на нього не було оголошено, а навпаки, слідчий намагався притягнути його до адміністративної відповідальності у 2011 році, склавши протокол за ст. 124 КУпАП.

Представник СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві, будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Враховуючи наведене, вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність осіб, які не з`явились.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її, дослідивши матеріали судового провадження, а також перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження постановою слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 30.11.2011 було порушено кримінальну справу за заявою ОСОБА_6 по факту вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, присвоєно реєстраційний номер - № 05-25218.

Постановою слідчого СВ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 24.12.2011 ОСОБА_6 визнано потерпілим у рамках кримінальної справи № 05-25218.

04.07.2013 уповноваженою особою Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008733 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України щодо події, яка мала місце 28.07.2011, приблизно о 20:00 за адресою м. Київ, вул. Полярна, 16, водій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» (д.н.з. НОМЕР_1 ), рухаючись у середній смузі руху проїжджої частини вул. Полярної (зі сторони вул. П. Калнишевського в напрямку вул. Богатирської) в місті Києві, здійснила зіткнення з велосипедистом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував велосипедом марки «ABENI PRO», внаслідок чого ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

За результатами досудового розслідування, старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 винесено постанову від 14.03.2024 про закриття кримінального провадження №0008733 від 04.07.2013, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи таке процесуальне рішення слідчий, виходив з того, що при дослідженні всіх зібраних доказів в ході розслідування кримінального провадження, було встановлено, що у в діях водія ОСОБА_9 невідповідностей вимогам ПДР України, з технічної точки зору не вбачається, що підтверджено експертами, а вбачаються невідповідності вимогам ПДР України саме в діях велосипедиста ОСОБА_6 , зокрема п. 11.14 ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП, тобто ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження по причині порушення ним самим ПДР України, тому в даному випадку відсутня об`єктивна сторона даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва, розглянувши в порядку ст.ст. 303-307 КПК України скаргу ОСОБА_6 на зазначену постанову про закриття кримінального провадження, відмовив у її задоволенні, мотивувавши своє рішення тим, що висновки старшого слідчого про закриття кримінального провадження №0008733 від 04.07.2013 ґрунтуються на підставі повного та всебічно проведеного досудового розслідування, а прийнята за результатами перевірки постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України є належним чином вмотивована та обґрунтована, органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного та обґрунтованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Такі висновки слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним даним, встановленим як під час досудового розслідування, так і в процесі судового розгляду скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та слідує зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 14.03.2024, органом досудового розслідування за результатами досудового розслідування, проведено весь комплекс слідчих (розшукових) дій та зібрані у передбаченому законом порядку докази, проаналізовано обставини кримінального провадження, зокрема, допитано ОСОБА_8 - водія транспортного засобу марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» (д.н.з. НОМЕР_1 ), яка показала, що проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, попереду вона помітила як за 10 метрів до її транспортного засобу поза межами нерегульованого пішохідного переходу на проїзджу частину з`їхав велосипедист, котрий рухався з права на ліво відносно її транспортного засобу та під кутом відносно проїзної частини в напрямку до неї. Вона різко загальмувала, але уникнути зіткнення з велосипедом не вдалося.

Свідок ОСОБА_11 (очевидець події, пасажир автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» під керуванням ОСОБА_8 ) показала, що бачила, як у той момент, коли вони проїхали нерегульований пішохідний перехід, на відстані приблизно 4-5 метрів перпендикулярно до руху автомобіля вона побачила велосипедиста, який виїздив на проїжджу частину дороги. ОСОБА_8 почала гальмувати, попри це, уникнути зіткнення з велосипедом не вдалося, велосипедист в`їхав у правий бік автомобіля, а саме в праве переднє крило. Велосипедист упав з велосипеда на дорогу.

Свідкок ОСОБА_12 (очевидець події, пасажир автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» під керуванням ОСОБА_8 ) показав, що у той момент, коли вони рухалися поблизу нерегульованого пішохідного переходу, на відстані приблизно 5-10 метрів до нього, він бачив, що на пішохідний перехід ступили пішоходи, водій ОСОБА_8 почала пригальмовувати та в цей момент пішоходи, пропускаючи їх автомобіль, повернулися на тротуар, на що водій ОСОБА_8 перестала гальмувати, так як теж помітила це. В цей же момент із тротуара на зустріч їх автомобілю на проїзджу частину дороги на відстані приблизно до 10-20 метрів до автомобіля на великій швидкості виїхав велосипедист. Водій ОСОБА_8 застосувала екстрене гальмування, однак уникнути зіткнення з велосипедом не вдалося, велосипедист своїм переднім колесом в`їхав у переднє праве крило автомобіля та, падаючи з велосипеда, зачепив праве дзеркало заднього виду.

Свідока ОСОБА_13 (пасажир автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» під керуванням ОСОБА_8 ), який показав, що під час події дорожньо-транспортної пригоди він почув крик, потім звук удару, самого моменту зіткнення він не пам`ятає.

Також було допитано потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що 28.07.2011 ввечері їхав на велосипеді по вул. Полярній у місті Києві та, під`їхавши до нерегульованого пішохідного переходу, побачив двох пішоходів (чоловіка й жінку), які почали рух через дорогу по нерегульованому пішохідному переході, за 100 метрів до пішоходного переходу він бачив автомобіль, який рухався у середній полосі руху проїжджої частини. Під`їхавши до нерегульованого пішохідного переходу, він зліз з велосипеда, взяв його в руки та став рухатися по перехід, при цьому двоє пішоходів рухалися ліворуч від нього, на відстані не більше 2-3 метрів та на відстані приблизно до 0,5 метрів спереду нього. Коли пішоходи дійшли до другої смуги проїжджої частини та пройшли по ній приблизно 1,5-2 метри, раптово вони зробили крок назад і стали повертатися до тротуару, він продовжив рух по переходу. Коли він був у другій смузі проїжджої частини, він почув звук гальма та відчув тупий удар у спину, від чого його розвернуло. Удар прийшовся боковим дзеркалом у ребра зліва.

Свідок ОСОБА_14 , який показав, що того дня у вечірній час доби він рухався у салоні маршрутного таксі з протилежного боку проїжджої частини, місцем його розташуванні в салоні транспортного засобу було «по середині з лівого боку». Дивлячись у вікно, він помітив, як на протилежній стороні через пішохідний перехід йдуть двоє пішоходів (хлопець та дівчина), поруч з ними майже «нога в ногу» йде чоловік, котрий перевозить в руках велосипед. На якусь мить він відволікся від пішоходів та, почувши звук гальма та удар, побачив, що чоловік, котрий йшов з велосипедом у руках, лежить на дорозі. Самого моменту зіткнення свідок не бачив, водночас повідомив, що зіткнення сталося у другій полосі руху.

ОСОБА_15 (пішохід чоловік) показав, що 28.07.2011 у вечірній час доби він разом зі своєю дівчиною, підійшовши до нерегульованого пішохідного переходу на вул. Полярній у місті Києві, вирішили перейти по ньому. Він подивився вліво та побачив, що на відстані приблизно 100-130 метрів рухається автомобіль, вони разом із дівчиною пішли по пішохідному переходу, ліворуч від них позаду рухався через перехід чоловік, який тримав у руках велосипед. Дійшовши до другої смуги руху, він, схопивши дівчину за руку, потягнув її назад до тротуару, зробив 2-3 кроки назад і почув звук гальм автомобіля, який гальмував на пішохідному переході, а потім звук удару і зіткнення автомобіля з чоловіком, котрий рухався з велосипедом у руках.

Свідок ОСОБА_16 (пішохід жінка) дала аналогічні показання показанням ОСОБА_17 .

Також було проведено огляд місця події від 28.07.2011 зі схемою та фототаблицею до нього (а.к.п. 57-73, т. 1) та призначено проведення ряду експертних досліджень у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку експерта від 31.01.2013 № 146/410ат за результатами проведеної комплексної судово-медичної автотехнічної експертизи за матеріалами кримінальної справи № 05-25218, експертна комісія дійшла висновку, що дані, які отримані під час проведення цієї експертизи, дозволяють стверджувати про те, що в даному випадку в момент первинного контакту автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» з велосипедом марки «ABENI PRO», останні були розташовані наступним чином - дивись ілюстрацію № 20 додатку (ілюстративна таблиця до «Висновку експерта» № 146/410ат), з наступним контактуванням лівою частиною керма велосипеда з капотом автомобіля. Приймаючи до уваги наявність у ОСОБА_6 тільки локально-розташованих ушкоджень, які утворилися внаслідок механізму удару, - перелом 6-7 ребер саме зліва, і саме по лопатковій лінії (утворення яких можливо лише за прямим механізмом), і наявність у автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» єдиного пошкодження, яке віддзеркалює можливе контактування з тілом ОСОБА_6 - зміщення правого дзеркала заднього огляду з конструктивного місця із зруйнуванням кріплення, з урахуванням розташування даного дзеркала відносно дорожнього покриття та викладеного вище механізму контактування автомобіля з велосипедом, можна стверджувати про те, що в момент первинного контакту автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» з велосипедом марки «ABENI PRO», ОСОБА_6 знаходився на велосипеді за його кермом (а.к.п. 5-22, т. 2).

Згідно висновку спеціаліста від 29.09.2011 №136/ат за результатами проведеного дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди було встановлено наступне: - в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» ОСОБА_8 повинна була керуватися вимогами пункту 12.3. Правил дорожнього руху; - в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій велосипеда ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пункту 11.14. Правил дорожнього руху; - в ситуації, що склалася, безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» ОСОБА_8 не мала технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для її руху; - в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій велосипеда ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду шляхом виконання вимог пункту 11.14. Правил дорожнього руху; - в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою в діях водія автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» ОСОБА_8 з технічної точки зору спеціалістом невідповідності вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху не вбачається (а.к.п. 114-122, т. 1).

Відповідно до висновку експерта від 26.06.2017 №12-1/678 за результатами проведеної автотехнічної експертизи було встановлено таке: - в ситуації, що склалася безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» ОСОБА_8 повинна була керуватися вимогами пункту 12.3. Правил дорожнього руху; - в ситуації, що склалася безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою водій велосипеда ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пункту 11.14. Правил дорожнього руху.

З технічної точки зору причиною даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія велосипеда ОСОБА_6 вимогам пункту 11.14. Правил дорожнього руху (а.к.п. 118-126, т. 2).

Крім того, на виконання ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 01.08.2023, якою було скасовано постанову слідчого від 28.09.2021 про закриття кримінального провадження №0008733 від 04.07.2013 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, слідчим під час оновлення інформації згідно з найновішими даними стосовно відомостей про особу водія автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» ОСОБА_8 було встановлено, що остання є заміжньою відповідно до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану (актовий запис про шлюб № 1639 від 30.08.2018), внаслідок чого вона змінила прізвище на « ОСОБА_18 » та встановлено актуальне місце проживання останньої в м. Чернівці, Чернівецька область, Україна, що в телефонному режимі було підтверджено чоловіком ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після проведення актуалізації даних, 30.01.2024 слідчим до СУ ГУНП в Чернівецькій області було скеровано для організації виконання постанову про проведення процесуальних дій на іншій території від 29.01.2024, прийняту в кримінальному провадженні №0008733 від 04.07.2013 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до якої слідчий у порядку, передбаченому ст. 40 КПК України, доручив працівникам відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Чернівецькій області допитати ОСОБА_9 з підстав можливості проведення слідчого експерименту за участю останньої на території міста Києва.

Відповідно до заяви ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання повідомила слідчому, що вона відмовляється брати участь у проведенні слідчого експерименту з огляду на те, що подія дорожньо-траснпортної пригоди відбулася 12 років потому, на сьогодні вона не зможе повідомити додаткових відомостей, які мають значення для кримінального провадження так як сплив досить тривалий період часу, також з цієї ж причини вона не зможе дати правдиві показання з приводу механізму утворення вказаної ДТП (щодо місця зіткнення, параметри руху транспортних засобів, їхньої швидкості тощо), при цьому вона зазначила, що повністю підтримує свої показання, які вона надавала безпосередньо після події, оскільки на той час краще пам`ятала обставини дорожньо-транспортної пригоди.

29.02.2024 після вивчення стану досудового розслідування цього кримінального провадження в порядку відомчого контролю з вказівками в порядку, передбаченому ст. 39 КПК України, до Оболонського УП ГУНП в м.Києві з ГУНП в м.Києві надійшли матеріали кримінального провадження №0008733 від 04.07.2013 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України. На виконання вказівок слідчим було призначено проведення автотехнічної експертизи відповідно до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадження №0008733 від 04.07.2013 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України та скеровано до експертної установи постанову про призначення автотехнічної експертизи від 29.02.2024 щодо встановлення механізму вчинення дорожньо-транспортної пригоди разом з матеріалами досудового розслідування (а.к.п. 199-207, т. 2).

Відповідно до висновку експерта Київського НДЕКЦ від 11.03.2024 №СЕ-19/111-24/13767-ІТ за результатами проведеної автотехнічної експертизи було встановлено:

1. Показання ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в тому об`ємі, в якому вони наявні у матеріалах кримінального провадження, можуть вважатися технічно спроможними.

2. Показання ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 щодо механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди є технічно неспроможними.

3. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася експертом, водій автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_23 повинна була керуватися вимогами пункту 12.3. Правил дорожнього руху.

4. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася експертом, велосипедист ОСОБА_6 , який керував велосипедом «ABENI PRO», повинен був керуватися вимогами пункту 11.14. Правил дорожнього руху.

5. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася ескпертом, водій автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_23 з моменту виникнення небезпеки для її руху, не мала технічної можливості запобігти наїзду на велосипедиста ОСОБА_6 , який керував велосипедом марки «ABENI PRO», шляхом застосування екстренного гальмування.

6. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася експертом, велосипедист ОСОБА_6 , який керував велосипедом «ABENI PRO», мав технічну можливість запобігти наїзду на нього автомобілем марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» (д.н.з. НОМЕР_1 ) шляхом виконання вимог пункту 11.14. Правил дорожнього руху.

7. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася експертом, в діях водія автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_24 з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху України.

8. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася ескпертом, в діях велосипедиста ОСОБА_6 , який керував велосипедом «ABENI PRO», з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам пункту 11.14. Правил дорожнього руху України, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (а.к.п. 208-218, т. 2).

Таким чином, з огляду на встановленні органом досудовим розслідуванням докази слідчий дійшов висновку, що в дорожньо-транспортній ситуації від 28.07.2011 саме невідповідність дій велосипедиста ОСОБА_6 вимогам пункту 11.14. Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, тобто ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження внаслідок допущених ним самим порушень вимог Правил дорожнього руху, що в цій справі свідчить про те, що відсутня об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в діях водія автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» ОСОБА_9 , оскільки за результатами проведених експертиз експертами не встановлено порушень Правил дорожнього руху, допущених водієм автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» ОСОБА_9 , які б перебували у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Тому на підставі викладеного, старшим слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що оцінені слідчим та перевірені слідчим суддею матеріали кримінального провадження, є достатніми для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і підстав вважати, що досудове розслідування є неповним та упередженим, а висновки слідчого судді наведені в оскаржуваній постанові є передчасними, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 , про те, що під час досудового розслідування не було вчинено усіх дій, зазначених прокурором у вказівках у порядку ч.2 ст. 36 КПК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки, як слідує з матеріалів кримінального провадження, всі вказівки прокурора, які належало провести для перевірки та встановлення обставин події, яка мала місце 28.07.20211 старшим слідчим СВ Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 здійснено.

Щодо посилань ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що слідчим не було, відповідно до вказівок прокурора, проведено слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_9 , то як обґрунтовано про це зазначив слідчий суддя, в матеріалах кримінального провадження містяться докази неможливості виконання слідчим вказівок прокурора в частині необхідності проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , оскільки остання відмовилася від участі у проведенні слідчого експерименту, про що слідчий зазначив у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження. За таких обставин, скасування оскаржуваної постанови через непроведення слідчим слідчого експерименту за участю водія ОСОБА_9 , на чому наполягає ОСОБА_6 , не грунтується на вимогах закону, оскільки відповідно до положень ст. 240 КПК України участь осіб у проведенні слідчого експерименту є добровільною, а кримінальний процесуальний закон не містить механізмів примусити особу до участі у цій слідчій (розшуковій) дії, тобто об`єктивно позбавляє сторону обвинувачення його провести за такої позиції особи.

Отже, твердження апеляційної скарги про те, що слідчим неповно проведено досудове розслідування, є безпідставні та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Жодних інших доводів на спростування встановлених слідчим під час досудового розслідування обставин ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не наведено, а те, що апелянт не погоджується з висновками слідчого та вважає всі проведені у кримінальному провадженні експертизи, окрім експертизи №497/і від 13.12.2011 щодо встановлення у нього середньої тяжкості тілесних ушкоджень, хибними, без наведення обґрунтованих аргументів та доказів, не може вказувати на неповноту та неправильність досудового розслідування, оскільки під час досудового розслідування з`ясовано всі обставини, які мають істотне значення для цього провадження та всебічно, повно та об`єктивно перевірено обставини події.

Посилання ОСОБА_6 на те, що поза увагою слідчого та слідчого судді залишилось те, що у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП, що настали знаходяться порушення ОСОБА_9 п.12.3 ПДР, а тому їй мала бути оголошена підозра, колегія суддів вважає неспроможними і такими, що спростовуються висновками експертиз, відповідно до яких експертами не встановлено порушень Правил дорожнього руху, допущених водієм автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «GETZ» ОСОБА_9 , які б перебували у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, про що зазначено, як в постанові слідчого, так і в ухвалі слідчого судді.

Відтак, рішення слідчим суддею прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі мотивів, з яких прийнято відповідне рішення.

Будь - яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни ухвали слідчого судді під час розгляду скарги ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді є законними, обґрунтованими і вмотивованими, тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві від 14.03.2024 про закриття кримінального провадження №0008733 від 04.07.2013 - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4