справа № 625/254/25
провадження № 1-кс/631/21/25
У Х В А Л А
за результатами розгляду заяви про відвід колегії суддів
25 серпня 2025 року селище Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі колегії суддів, а саме:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з боку сторони обвинувачення:
потерпілої ОСОБА_5 ,
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 01 липня 2025 року подання голови Коломацького районного суду Харківської області задоволено та справу з єдиним унікальнім № 625/254/25 направлено до Валківського районного суду Харківської області.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 05 серпня 2025 року подання голови Нововодолазького районного суду Харківської області щодо направлення справи з єдиним унікальним № 625/254/25 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, на розгляд іншого суду залишено без задоволення.
11 серпня 2025 року за вхідним № 4733/25-вх до Нововодолазького районного суду Харківської області з Харківського апеляційного суду надійшли матеріали зазначеного кримінального провадження, що були зареєстровані під єдиним унікальним № 625/254/25 (провадження № 1-кп/631/166/25) й відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження о 15 годині 40 хвилин 34 секунди переданий на розгляд колегії судді, зокрема, головуючому судді (судді-доповідачу) ОСОБА_1 .
Ухвалою колегії суддів Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 серпня 2025 року призначено підготовче судове засідання по справі.
22 серпня 2025 року у підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 заявлено відвід колегії суддів Нововодолазького районного суду Харківської області у цій справі, який викладено письмово й зареєстровано за вхідним № 5021/25-вх.
Приписами частини 1 статті 81 Кримінального процесуального кодексу України унормовано, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
У судовому засіданні під час розгляду відводу колегії суддів Нововодолазького районного суду Харківської області захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_7 свою заяву про відвід підтримала у повному обсязі, пояснивши, що недовіра сторони захисту у справедливий суд полягає у тому, що, на їх думку, матеріали кримінального провадження вранці 22 серпня 2025 року передав суду інший прокурор та вказані матеріали увесь час перебували у приміщенні суду та колегія суддів можливо вже ознайомилась з ними, а тому підлягає відводу від розгляду цієї справи.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав заяву свого захисника та просив її задовольнити.
Прокурор Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України надані відповідні повноваження та яка діє на підставі постанови про визначення групи прокурорів, які здійснюють повноваження у кримінальному провадженні, прийнятої 29 березня 2025 року заступником керівника Богодухівської окружної прокуратури ОСОБА_14 , заперечувала проти задоволення заяви сторони захисту про відвід колегії суддів з підстав її необґрунтованості. Прокурор вказала, що 21 серпня 2025 року ніхто з прокурорів Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури у приміщенні Нововодолазького районного суду Харківської області не перебував. Усі матеріали кримінального провадження знаходяться у прокурора та з ними вона прибула до приміщення суду 22 серпня 2025 року. Доводи захисника обвинуваченого, на думку прокурора, є безпідставними.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні висловила думку, що відвід колегії суддів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про відвід, суд, перш за все, виходить з того, що завданням кримінального провадження, виходячи з приписів статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відтак, згідно із частиною 1 статті 1 Кримінального процесуального кодексу України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке відповідно до приписів частини 2 наведеної норми права складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів нашої держави.
Крім того, стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обумовлює, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Також, стаття 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого 18 вересня 2024 року XХ черговим з`їздом суддів України, наголошує, що суддя повинен здійснювати правосуддя незалежно, виходячи виключно з обставин, установлених під час розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись верховенством права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні втручання, впливи, стимули, загрози або публічну критику.
З огляду на таке, однією з гарантій здійснення об`єктивного, незалежного і неупередженого правосуддя є інститут відводу під час судового провадження.
Процесуальні питання відводу судді колегії судів (підстави та порядок його вирішення) регламентовані параграфом 6 глави 3 Кримінального процесуального кодексу України.
Аналізуючи норму процесуального закону щодо заяви про відвід, тобто положення статті 80 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів вбачає, що відвід судді у судовому провадженні може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, до початку судового розгляду, а після цього допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
З матеріалів справи з єдиним унікальним № 625/254/25 (провадження № 1-кп/631/166/25) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, вбачається, що заявник ОСОБА_7 дійсно є захисником обвинуваченого ОСОБА_6 та діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, яка відповідно до положень кримінального процесуального законодавства вважається затриманою та/або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виданим Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги 29 березня 2025 року за № 005-270002442, а тому з огляду на приписи кодифікованого кримінального процесуального закону України, має право на таку заяву.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні та є підставою для його відводу (самовідводу), визначені статтями 75 та 76 Кримінального процесуального кодексу України, про що чітко зазначено у частині 1 статті 80 вказаного нормативно-правового акту.
За змістом частини 1 статті 75 кримінального процесуального кодифікованого закону України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Отже в силу пункту 4 частини 1 вище зазначеної статті суддя може бути відведений від участі у кримінальному провадження якщо наявні інші, ніж ти, що перелічені у частині 1 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України, обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, на що й наполягає заявник відводу.
Чинним кримінальним процесуальним законодавством України не встановлені конкретні вимоги до форми та змісту заяви про відвід судді, однак у частині 5 статті 80 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Окрім іншого, колегія суддів відмічає, що навіть спілкування сторін кримінального провадження з працівниками суду, які в розумінні пунктів 2, 22 і 25 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, є учасниками кримінального провадження, а не судом, зокрема, з питань перевірки документів, що посвідчують особу та повноваження учасників кримінального провадження (паспортів, посвідчень, постанов, доручень, ордерів та інше) та/або наявності клопотань з процесуальних питань тощо, не може впливати на безсторонність, неупередженість чи незалежність суду, в даному випадку колегії суддів.
В силу приписів статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненої 04 листопада 1950 року в Римі та ратифікованої Україною 17 липня 1997 року відповідним Законом № 475/97-ВР, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Як визначає Конституція України, у своїй статті 19, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Натомість авторитет суду та судових рішень у суспільній свідомості пов`язується з авторитетом судді, оцінкою його поведінки як у сфері судочинства, так і поза межами його професійної (службової) діяльності.
Професійна діяльність суддів, пов`язана з відправленням правосуддя, зобов`язує суддів демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, що означає добровільні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час здійснення правосуддя, так і поза залою судового засідання.
Окрім того, у всіх випадках судді зобов`язані діяти таким чином, щоб слугувати прикладом доброчесності для своїх колег, учасників судових проваджень та громадськості під час їх обрання/призначення на посаду судді та в процесі виконання ними функції зі здійснення правосуддя.
Пленум Верховного Суду України у пункті 5 своєї Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» роз`яснив, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.
а) стосовно суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді: з`ясовується, чи виявляв він упередженість або безсторонність у даній справі;
б) стосовно об`єктивного критерію чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Вирішуючи питання про відвід суд ураховує, що для відводу судді колегії суддів необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу їх упередженість.
Натомість доводи заявника про можливу упередженість колегії суддів, як було встановлено під час розгляду відводу, ґрунтуються лише на припущеннях, що суд мав можливість ознайомитись з матеріалами кримінального провадження до початку підготовчого судового засідання, проте зазначене не доведено жодними доказами, дослідженими у судовому засіданні. Інших мотивів або будь-яких факів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів в результаті розгляду справи, з матеріалів кримінального провадження та тверджень захисника обвинуваченого під час вирішення заяви про відвід не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2, частинами 1 та 11 статті 31, статтями 35, 75, 76, 80, 81, частиною 2 статті 110, статтями 134 138, 314 316, частиною 2 статті 369, частиною 3 статті 371, статтею 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 статті 532 та статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України,
Копію ухвали після її проголошення вручити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3