ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1083/25 Справа № 202/516/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 09 травня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадження № 0000126, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 09 травня 2025 року накладено арешт на ключ від автомобіля з логотипом AUDI; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; автомобіль марки AUDI SQ7, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 .

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що враховуючи обставини, зазначені у клопотанні та правова кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні та в межах якого подано клопотання, вилучені в ході обшуку автомобіль AUDI SQ7 2024 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_2 , ключ від автомобіля з логотипом AUDI; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , містять відомості, які мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вказаний автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначає, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що автомобіль AUDI SQ7, 2024 року випуску, чорного кольору, VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також ключ із логотипом AUDI та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_1 ) могли бути використані як засоби вчинення кримінальних правопорушень, в зв`язку з чим можуть підлягати спеціальній конфіскації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, зобов`язати слідчого повернути вилучене майно.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в ході обшуку автомобіля нічого з переліченого в ухвалі про тимчасовий доступ не виявлено, вилучення самого автомобіля ухвалою слідчого судді не надано.

Зазначає, що не доведено, що вилучене майно є доказом у даному кримінальному провадженні чи відповідає ознакам речового доказу, в матеріалах справи відсутні докази щодо повідомлення ОСОБА_9 про підозру.

Вказує, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Також зазначає, що клопотання про арешт майна подано з порушенням строків, передбачених ст. 171 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Адвокат підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Як органом досудового розслідування, так і слідчим суддею зазначених вимог закону не було дотримано в повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Кримінальний процесуальний закон покладає обов`язок на слідчого суддю перевірити чи відповідає клопотання про арешт вимогам закону, заслухати ініціатора подання клопотання та прокурора на предмет обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні.

Однак, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя не перевірив усіх обов`язкових складових, з якими закон пов`язує застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, апеляційний суд звертається до аргументів клопотання та правової кваліфікації даного кримінального провадження, заявленого у клопотанні, що є вирішальним задля з`ясування питання про відповідність заявленого для накладення арешту майна критеріям речового доказу.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126.

Аналізуючи клопотання слідчого та додані до нього матеріали, колегія суддів констатує недоведеність органом досудового розслідування необхідності застосування інституту арешту майна в даному кримінальному провадженні.

Звертаючись до суду з клопотанням, слідчий визначив метою накладення арешту на вилучене майно - збереження речового доказу та спеціальну конфіскацію.

Таким чином, слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб з підстав, передбачених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В свою чергу, у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96 - 2 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як володільцю та власнику даного транспортного засобу, не повідомлено про підозру.

Зміст поданого клопотання не містить посилання на те, що ОСОБА_8 набула власності на транспортний засіб за грошові кошти одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Доказів того, що ОСОБА_8 є не добросовісним набувачем матеріали справи також не містять.

Встановленню підстави та мети накладення арешту на майно передує з`ясування питання відповідності майна, яке пропонується до арешту визначеним ст. 98 КПК України критеріям речового доказу.

Так, ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року надано слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу AUDI SQ7, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , ІПН: НОМЕР_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, пошуку речей і документів, а саме: медичної документації, яка стосується громадян з діагнозом ВІЛ-інфекції/СНІД (виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою № 027/о (документ встановленого зразка Наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 № 110 від 14.02.2012), консультаційних висновків спеціаліста за формою № 028/о (документ встановленого зразка Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 110 від 14.02.2012), довідок невстановленого зразка із зазначенням рівня CD-4 та ВН, іншої медичної документації відносно осіб із зазначеним діагнозом); чорнових записів, які можуть свідчити про вчинення злочину та будь-які інші речі, предмети, документи, які мають значення для встановлення істини у провадженні; системні блоки, ноутбуки, планшети, накопичувачі жорстких магнітних дисків (HDD), твердотілі накопичувачі (SSD), оптичні диски, карти пам`яті, флеш-накопичувачі, тощо; мобільні телефони, смартфони та інші подібні пристрої з сім-картками операторів мобільного зв`язку; сім карти; банківські картки.

Відповідно до протоколу обшуку від 28.04.2025 року даного транспортного засобу, в ході обшуку автомобіля окрім флеш носія нічного виявлено не було.

ОСОБА_8 , як власнику даного транспортного засобу, не повідомлено про підозру.

Таким чином, зміст клопотання з зазначеною кваліфікацією не відображає відомостей, за яких, у їх логічному взаємозв`язку, можна дійти висновку щодо відношення вилученого у ОСОБА_8 транспортного засобу до обставин, які є предметом розслідування у даному кримінальному провадженні.

Висновок слідчого судді про відповідність вилученого транспортного засобу критеріям речових доказів, за відсутності відповідного аргументування з боку органу досудового розслідування та заявленої у клопотанні кваліфікації слід вважати припущенням.

З урахування вищенаведеного, апеляційний суд приходить до переконання, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя зобов`язаний врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

З огляду на зазначені законодавчі вимоги апеляційний суд вважає, що накладення арешту на транспортний засіб, ключ та свідоцтв про реєстрацію, не виправдовують розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_8 завданням кримінального провадження.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що на день розгляду слідчим суддею клопотання та апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели факту існування підстав для застосування до майна ОСОБА_8 обмежувальних заходів, та не довели необхідність такого арешту.

З урахуванням наведеного, покладені в основу оскарженої ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання прокурора, апеляційний суд визнає необґрунтованими, а ухвалу слідчого судді такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з прийняттям нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 09 травня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадження № 0000126 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадження № 0000126 - відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході проведення 28.04.2025 обшуку, яким користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що належить на праві власності: ОСОБА_8 , ІПН: НОМЕР_4 , а саме на: ключ від автомобіля з логотипом AUDI; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; автомобіль марки AUDI SQ7, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 - повернути власнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3