Справа № 357/5324/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження 0000795 внесене до ЄРДР 01.04.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, маючої на утриманні 2 неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), тобто і «амфетаміну» включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону:

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_3 01.04.2025 року приблизно о 22 годині, перебуваючи неподалік будинку № 53-К, що по проспекту Незалежності в м. Біла Церква, Київської області на земельній ділянці незаконно придбала-знайшла 2 (два) прозорі пакети із полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору.

Маючи досвід вживання психотропних речовин, у тому числі й «амфетаміну», ОСОБА_3 за зовнішніми ознаками зрозуміла, що у знайдених нею пакетах знаходиться психотропна речовина «амфетамін», після чого поклала знайдену нею речовину до лівої внутрішньої кишені своєї куртки та залишила незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, тобто 01.04.2025 року, приблизно о 22 год. 10 хв., перебуваючи поруч з під?їздом № 3 будинку № 73, що по проспекту Незалежності в м. Біла Церква Київської області ОСОБА_3 зупинили працівники поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу предметів та речовин. В подальшому, під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_3 з лівої внутрішньої кишені куртки виявлено та вилучено 2 (два) прозорі пакети із полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін». Загальна маса «амфетаміну» у речовинах становить 5,718 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала психотропну речовину без мети збуту, у великих розмірах, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

В підготовчому судовому засіданні сторонами надано угоду про визнання винуватості, укладену 16.04.2025 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 309 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення погодилася з встановленими обставинами. Зазначила, що угода підписана нею добровільно. Також просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Запевнила, що взмозі виконати узгоджене покарання, а саме сплатити визначену суму штрафу.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Розгляд проведено стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і в межах висунутого обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження її права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь, крім того, їй роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій, а саме щире каяття та обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченої, яка одружена, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 16.04.2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 16.04.2025 року покарання за ч. 2 ст. 309 КК України штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 на користь держави в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Речові докази:

-змиви, із згортків, які були обмотані чорною ізолюючою стрічкою, що поміщено до паперових конвертів у кількості 4 одиниці та які зберігаються в кімнаті речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

-мобільний телефон марки «ZTE» IMEI НОМЕР_1 , зеленого кольору в чохлі червоного кольору, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , залишити в останньої, як у власника майна;

-психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 5,718 г, що поміщено до спец пакету № 0022906 та який зберігається в кімнаті речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_8