Справа № 307/331/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , законного представника підозрюваного ОСОБА_8 , розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/167/25, за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.02.2025.

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про направлення до медичного закладу для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи, щодо: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, учня 22-А класу Тернівського ОЗ ЗСО І-ІІІ ступенів, неодруженого, непрацюючого, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 28.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044, відомості про яке 28.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2025 близько 20 год ОСОБА_11 , неповнолітній ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись у будинку ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 , де останній і проживає, під час спільного розпивання спиртних напоїв (горілки) між ОСОБА_13 та вказаними особами, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_13 , який від отриманих численних тілесних ушкоджень на місці події втратив свідомість. В подальшому, ОСОБА_11 , неповнолітній ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою та в групі, умисно, з метою заподіяння смерті людині з особливою жорстокістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перенесли ОСОБА_13 в підвальне приміщення будинку, після чого облили його бензином та підпалили, чим спричинили смерть останньому з особливою жорстокістю. Не припиняючи свої протиправні та злочинні дії, ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , продовжуючи свої цинічні дії, знаходячись у підвальному приміщенні

-2-

вищевказаного будинку АДРЕСА_2 , з метою приховання вчиненого злочину та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, перетягли обгоріле тіло ОСОБА_13 в гаражне приміщення, що знаходиться біля вищевказаного будинку, де за допомогою електричної пили та іншими засобами (ножами), які належать ОСОБА_12 , розчленували тіло ОСОБА_13 шляхом відрізання, тобто відділення голови, рук та ніг від тулуба, які в подальшому спакували в окремі дорожні сумки, мішки та пакети та залишили зберігатись на місці події.

28.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

30.01.2025 ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 26.03.2025.

Клопотання мотивовано тим, що 07.02.2025 з метою визначення характеру психічного стану ОСОБА_6 у момент вчинення ним злочину, оцінки його впливу на поведінку, здатності усвідомлювати значення своїх дій, передбачати їх наслідки і керувати ними, призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, виконання якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95. Враховуючи викладене слідчий просив направити підозрюваного ОСОБА_6 до медичного закладу Львівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи.

В ухвалі слідчого судді зазначено про те, що амбулаторна психіатрична експертиза є первинною щодо стаціонарної, а тому, вирішуючи питання про направлення обвинуваченого до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, суд має керуватись висновком амбулаторної експертизи про необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, оскільки вирішення зазначеного питання потребує спеціальних знань у галузі психіатрії. Слідчим суддею констатовано, що у даному кримінальному провадженні амбулаторна судово-психіатрична експертиза щодо осудності підозрюваного ОСОБА_6 не призначалася та в матеріалах клопотання відсутній обґрунтований висновок експертів про необхідність проведення стаціонарної експертизи. Крім того, з матеріалів клопотання не зрозуміло, що викликало сумніви в осудності підозрюваного ОСОБА_6 . У клопотанні не наведено і прокурором не обґрунтовано наявність обставин, визначених ч. 1 ст. 509 КПК України, які свідчать, що поведінка підозрюваного ОСОБА_6 під час імовірного вчинення кримінального правопорушення або після його імовірного вчинення була або є неадекватною. Під час розгляду клопотання не встановлено наявності жодних медичних документів, які б свідчили про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 розладу психічної діяльності або психічного захворювання. За встановлених обставин, слідчий суддя не виявила обґрунтованих підстав для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи та направлення підозрюваного ОСОБА_6 до медичного закладу для проведення такої експертизи й прийшла до висновку про наявність підстав для відмови у задоволення клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 12.02.2025 та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на аналогічні доводи, що і слідчий в клопотанні, додатково вказуючи на наявність достатніх відомостей про те, що поведінка ОСОБА_6 під час вчинення суспільно-небезпечного діяння та після нього у

-3-

подальшому була неадекватною, що підтверджується також і тим фактом, що ОСОБА_6 тривалий час, а саме з 2021 року хворіє на хворобу, яка може позбавляти здатності усвідомлювати значення своїх дій, передбачати їх наслідки і керувати ними. Вказані обставини свідчать про неможливість визначення характеру психічного стану ОСОБА_6 у момент вчинення ним злочину, в тому числі з огляду на обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Прокурор вважає, що саме в умовах стаціонарної експертизи може бути забезпечено належне спостереження за підозрюваним з метою визначення його психічного стані, оскільки в умовах амбулаторної психіатричної експертизи, яка триває короткий час, не можливо буде отримати об`єктивні відомості щодо психічного стану підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , його законного представника та захисника-адвоката ОСОБА_7 , які не заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки слідчого судді щодо відсутності правових підстав для призначення проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у даному конкретному випадку, є необґрунтованими з огляду на таке.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; також визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається, зокрема, на слідчого, прокурора.

Як встановлено ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальним джерелом доказів, серед іншого, є висновки експертів.

Підстави проведення експертизи встановлені ст. 242 КПК України, зокрема, ч. 1: експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання; ч. 2 цієї норми закону: слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо: 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

-4-

Відповідно ч. 1 ст. 503 КПК України: 1) кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 КПК України: слідчий, прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді щодо залучення експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо); у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044, відомості про яке 28.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

28.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

30.01.2025 ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 26.03.2025.

07.02.2025 з метою визначення характеру психічного стану ОСОБА_6 у момент вчинення ним злочину, оцінки його впливу на поведінку, здатності усвідомлювати значення своїх дій, передбачати їх наслідки і керувати ними, призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, виконання якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», що розташована за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95.

03.04.2025 ОСОБА_6 проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу. Згідно висновку експерта № 139 ОСОБА_6 виявляє ознаки психічного захворювання у вигляді епілепсії з помірно вираженими характерологічними особливостями та помірною інтелектуальною недостатністю, про що свідчать дані амбулаторних та стаціонарних обстежень психіатрами та невропатологами, клінічні ознаки судомні напади, емоційна лабільність, схильність до агресивних дій, конфліктність, нестійкість уваги, сповільненість мислення, труднощі в зосередженні, засвоєнні нового матеріалу. Через наявний у неповнолітнього ОСОБА_6 психічний розлад, у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він не був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними та не здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в теперішній час. Поряд із відбуттям покарання потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

-5-

Вищезазначені обставини свідчать про неможливість визначення характеру психічного стану ОСОБА_6 у момент вчинення ним злочину, оцінки його впливу на поведінку, здатності усвідомлювати значення своїх дій, передбачати їх наслідки і керувати ними, оскільки поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння та після нього у подальшому була неадекватною, що підтверджується його конкретними діями, підпалювання тіла, його розчленування, а саме: користуючись електричною пилою та іншими засобами (ножами), які розчленував тіло потерпілого ОСОБА_13 шляхом відрізання, тобто відділення від тулуба людської голови, рук та ніг, які в подальшому спакували в окремі дорожні сумки, мішки та пакети, та залишили зберігатись на місці події, у зв`язку з чим вбачається необхідність у направленні підозрюваного ОСОБА_6 до медичного закладу для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи. Саме в умовах стаціонарної експертизи може бути забезпечено належне спостереження за підозрюваним з метою визначення його психічного стану, оскільки в умовах амбулаторної психіатричної експертизи, яка триває короткий час (1-2 години) не можливо буде отримати об`єктивні відомості щодо психічного стану підозрюваного, і як наслідок унеможливить проведення досудового розслідування у розумні строки.

Відповідно до ст. 486 КПК України у разі необхідності для вирішення питання про наявність у неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого психічного захворювання чи затримки психічного розвитку та його здатності повністю або частково усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в конкретній ситуації призначається комплексна психолого-психіатрична експертиза. Для з`ясування рівня розвитку, інших соціально-психологічних рис особи неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого, які необхідно враховувати при призначенні покарання і обранні заходу виховного характеру, може бути призначена психологічна експертиза.

Відтак, за таких обставин, у даному кримінальному провадженні, з метою визначення психічного стану підозрюваного щодо його осудності, обмеженої осудності під час можливого вчинення ним суспільно небезпечного діяння,є необхідним дослідження особи і проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи. Без направлення ОСОБА_6 до відповідного спеціального медичного закладу досягнення цієї мети неможливе.

При цьому колегія суддів констатує, що за диспозицією ст. 509 КПК України, направлення підозрюваного (на строк не більше двох місяців), до спеціального медичного закладу, не є примусовим заходом та засобом ізоляції, а є виправданим саме встановленням психічного стану підозрюваного, і метою цього є не ізоляція підозрюваного від суспільства,а дослідження його спеціалістами, експертами, оскільки для встановлення дійсного психічного стану підозрюваного під час можливого вчинення ним кримінального правопорушення, і після того, - необхідні спеціальні знання.

Збирання доказів у даному кримінальному провадженні (висновку експерта як джерела доказів) в інакший спосіб не виявляється за можливе.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції, має право скасувати ухвалу і постановити нову.

Також, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді першої інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Пунктом 3 частини 1 статті 409 КПК України визначено, що підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

-6-

У даному випадку судом першої інстанції допущено порушення вимог ст. 22, 98, 170 КПК України, оскільки при розгляді клопотання слідчого вказані норми законодавства слідчим суддею на взято до належної уваги.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.02.2025 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. 220, 317 цього Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи

Керуючись ст. 392, 404, 405, 407, 419, 422, 509 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.02.2025 скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про направлення ОСОБА_6 до медичного закладу для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи задовольнити.

Направити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , до медичного закладу - Львівської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді