печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 у вигляді особистої поруки на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження № 0000178 від 28.02.2023,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодження прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 28.02.2023 з клопотанням про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_3 у вигляді особистої поруки на запобіжний захід у вигляді тримання, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, за які передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, а під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вони не виключать наведених ризиків і не в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_5 , підтримав подане клопотання, посилались на обставини у ньому викладені та наведене обґрунтування, звертаючи увагу на те, що підозра пред`явлена ОСОБА_3 є достатньо обґрунтованою, тяжкість покарання за вчинення кримінальних порушень у разі доведеності його вини сувора, і може вплинути на його подальшу поведінку та призвести до вчинення ризиків наведених у клопотанні та зазначених у ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, оскільки за твердженням сторони захисту матеріали досудового розслідування не містять достатніх та належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_3 злочинів, які йому інкримінуються, ризики не збільшилися, покладені на підозрюваного обов`язки не порушувалися, зокрема стороною обвинувачення не доведена мета для зміни запобіжного заходу, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000178 від 28.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 240, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

05.11.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.11.2024 підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 02.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.12.2024 підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.02.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.01.2025 підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 29.03.2025 заборонивши останньому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги та переслідування до укриття цивільного захисту. Крім того, на підозрюваного ОСОБА_3 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 26.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді особистої поруки та призначено поручителем Народного депутата України ОСОБА_8 . Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 04.05.2025, в межах строку досудового розслідування.

25.04.2025 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України, за змістом якої інкриміновано серед іншого, незаконне видобування кам`яного вугілля, що спричинило тяжкі наслідки - завдало матеріальних збитків державі на загальну суму 5 113 853 109 гривень.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з частиною 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений вст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених уст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Після постановлення ухвали слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, виникли нові обставини, які необхідно врахувати при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 .

25.04.2025 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а саме про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень:

- у створенні злочинної організації та керівництві такою організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 Кримінального кодексу України;

- у протидії законній господарській діяльності, тобто захопленні цілісного майнового комплексу, земельної ділянки, незаконному обмеженні діяльності на цих об`єктах та обмеженні доступу до них, що вчинено організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206 Кримінального кодексу України;

- у підробленні офіційних документів, які видаються та посвідчуються установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи і які надають права та звільняють від обов`язків, з метою використання їх підроблювачем та іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб (злочинною організацією), тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 Кримінального кодексу України;

- у використанні завідомо підроблених документів, вчинене у склад злочинної організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України;

- у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення вчиненому організованою групою (злочинною організацією), спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 Кримінальної кодексу України.

В рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Також слід відмітити, що відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України, відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є умовою sinequanon (обов`язковою, неодмінною умовою) законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§ § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 08.06.2006 року у справі «Корчуганова проти Росії», § § 66, 67 рішень ЕСПЛ від 07.04.2005 у справі «Рохлина проти Росії», § § 73, 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2008 у справі «Мамедова проти Росії», § 79 рішень ЕСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України», § § 40-42 рішення ЕСПЛ від 02.03.2006 року у справі «Долгова проти Росії»).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України" у справі від 23.01.2012 №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Окрім того, слідчий у своєму клопотанні доводить про неможливість запобігання заявлених ризиків інакше ніж шляхом зміни щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу із особистої поруки на тримання під вартою або застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, найбільш вагомими серед яких є:

- - протоколи допиту свідків: ОСОБА_9 від 14.03.2023; ОСОБА_10 від 15.03.2023; ОСОБА_11 від 18.04.2023; ОСОБА_12 від 06.04.2023, 10.04.2023; ОСОБА_13 від 19.02.2024; ОСОБА_14 від 15.03.2024; ОСОБА_15 від 30.04.2024; ОСОБА_16 від 30.04.2024; ОСОБА_17 від 30.04.2024; ОСОБА_18 від 14.12.2023; ОСОБА_19 від 14.12.2023; ОСОБА_20 від 14.12.2023; ОСОБА_21 від 14.12.2023; ОСОБА_22 від 18.04.2023, 05.06.2024, 01.08.2024, ОСОБА_23 від 27.11.2024; ОСОБА_24 від 28.11.2024; ОСОБА_25 від 28.11.2024; ОСОБА_26 від 29.11.2024; ОСОБА_27 від 27.11.2024; ОСОБА_28 від 05.04.2025; ОСОБА_29 від 07.04.2025;

- протокол огляду документів за участі свідка ОСОБА_14 від 06.06.2024;

- протоколи обшуків від 14-15.12.2023, від 30.04.2024;

- інформація 10 ВГРЗ від 10.05.2024 №03/1-7-546 «Про існуючі небезпеки під час відвідування підземної мережі гірничого підприємства»;

- інформація Держпраці від 21.12.2023 «Про виявлені порушення на вентиляційному Шурфі №1 шахти «Святопокровська»;

- інформація Держпраці від 17.06.2024 №2222/1/8.2-24а «Щодо наявності гірничого відводу в межах поля шахти «Святопокровська»;

- інформаційні довідки про обстеження ділянки надр Держгеонадра за 14.12.2023 та 30.04.2024;

- ухвала слідчого судді Печерського районного суду від 18.01.2024 про накладення арешту на земельну ділянку;

- висновок судової експертизи матеріалів речовин та виробів від 24.05.2024 №СЕ-19/121-24/13215-фхд;

- інформація Держгеонадра від 22.07.2024 №4659/02/2-24 щодо розрахунку розміру збитків заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами з додатками;

- висновок судової інженерно-екологічної експертизи від 30.07.2024 № СЕ-19/105-24/5153-фхед;

- висновок судової інженерно-екологічної експертизи від 23.01.2025 № СЕ-19/105-25/514-фхед;

- висновок судової інженерно-екологічної експертизи від 26.02.2025 № СЕ-19/105-25/1781-ФХЕД;

- протокол огляду електронних даних бухгалтерського обліку від 18.03.2024;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів реєстраційної справи земельної ділянки від 11.03.2024 (в тому числі Рішення виконавчого комітету Спасо-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області від 19.07.2017 №31 «Про присвоєння поштової адреси», заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договір оренди землі від 20.11.2021, акт приймання -передачі майна до статутного капіталу ТОВ «АРЕАЛ» від 25.05.2000, технічний паспорт виробничого будинку виданого ТОВ «Ареал» на об`єкт по вул. Робоча 1а в с. Курицине Новодонецького територіальної громади Донецької області, рішення виконавчого комітету Спасо-Михайлівської сільської ради Олександрівського району Донецької області від 27.07.2017 № 7/28-126-1 «Про присвоєння поштової адреси на нежитлові будівлі», витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності комплексу виробничих споруд по вул. Робоча 1а в с.Курицине Донецької області, Договір купівлі-продажу від 06.11.2021 між ТОВ «Ареал» та ТОВ «Дейл Базис»);

- інформація Держгеонадра щодо наявності спеціальних дозволів на користування надрами);

- листи ТОВ «Актіс Трейд» на адресу Новодонецької селищної ради;

- повідомлення ТОВ «ШПБУ Схід» щодо протиправної діяльності ТОВ «Техіновація»;

- матеріали кримінальних проваджень № 0000356 від 27.11.2020; № 0001075 від 29.11.2022, № 0000906 від 01.08.2023;

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео особи від 09.06.2023;

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.06.2024;

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 13.09.2023;

- протокол огляду зовнішнього жорсткого диску інв. №468/1638т від 01.08.2023, який є додатком до протоколу про результати проведення негласної слідчої розшукової дії №10-3/24462т від 25.12.2023, проведеного 11-15.04.2024;

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 27.06.2023;

- протокол огляду оптичного диску DVD-R інв.№468/1871т від 01.09.2023, який є додатком до протоколу про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 23.10.2023; проведеного 06.04.2024;

- протокол огляду оптичного диску DVD-R інв.№409/741т від 07.04.2023, який є додатком до протоколу про результати проведення негласної слідчої розшукової дії від 07.08.2023, проведеного 07-20.02.2024;

- протокол огляду карти пам`яті інв.№468/1206т від 13.06.2023, яка є додатком до протоколу про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, проведений 10-14.12.2024;

- протокол огляду карти пам`яті інв. № 480т від 07.12.2023, яка є додатком до протоколу про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, проведений 01-21.10.2024;

- протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_3 проведеного у період з 06.02.2024 до 07.08.2024;

- протокол огляду месенджеру «Watsap» на мобільному телефоні ОСОБА_3 від 06.08.2024;

- інформація щодо перетину державного кордону України від 19.09.2024;

- заява ОСОБА_12 від 10.10.2024.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 240 КК України.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Викладені обставини є достатніми для переконання того, що підозрюваний, матиме реальну можливість вчинити дії, спрямовані на здійснення дій, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, запобіганню ризиків відносно ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді особистої поруки на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 урахуванням наявних ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку такого, нівелювати наявні ризики та не забезпечить дієвості кримінального провадження.

Суд приймає до уваги також практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, у рішенні "Мангурас проти Іспанії" від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчого, суд вважає, що наведені обставини свідчать про високий ступінь наявних ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, (п. 5 ч. 1ст. 177 КПК України), при цьому судом оцінена наявність обставин, які за статтею 178 КПК повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, стан здоров`я тощо.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавленням волі з конфіскацією майна, у зв`язку з чим існує ризик, що ця обставина може спонукати підозрюваного залишити своє місце проживання, з метою уникнення відповідальності переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Однією з загальних засад кримінального провадження є верховенство права. Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», у справі «Летельє проти Франції» вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином, наведені обставини, свідчать про наявність достатніх підстав для зміни підозрюваному раніше обраного запобіжного заходу у вигляді з особистої поруки на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Між тим, задовольняючи клопотання про зміну запобіжного заходу з особистої поруки на тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року розмір застави повинен бути належною гарантією того, що заявник вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу, при визначенні розміру застави виправданим є врахування серйозності обставин справи.

При визначенні ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушень, у яких він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава в сумі у розмірі 2 000 000 грн. з покладенням обов`язків передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків.

За таких обставин та враховуючи означене, керуючись ст.ст. 177, 180, 183, 200,309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з особистої поруки на тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 27.06.2025 включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 2 000 000 (два мільйони) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 в разі внесення застави, наступні обов`язки, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування до 27.06.2025 включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1