Провадження №1-кп/512/17/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 , які приймали участь в судовому засіданні у режимі відеоконференціі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку Easycon,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024р. за №0000313, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липецьке, Котовського району, Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, утриманців не має, працюючого працівником з обслуговування у Липецькому ліцеї Подільської міської ради Подільського району Одеської області, не перебуваючого на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2024р. приблизно о 17год. 50хв. водій ОСОБА_4 грубо порушив пункти 1.3., 1.5., 2.3. (б), 10.1, 10.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р. та введених в дію з 01.01.2002р., із відповідними змінами та доповненнями (далі Правила дорожнього руху), які зобов`язують водія:

пункт 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

пункт 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

пункт 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

пункт 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

пункт 10.3. «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися».

Так, в цей же день та час, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності мешканці с.Липецьке, Подільського району, Одеської області, ОСОБА_8 , у денний світлий час доби, без опадів, в умовах необмеженої видимості здійснював рух за межами населеного пункту по асфальтованому сухому покриттю автодороги сполученням «КиївОдеса», з боку міста Одеси в напрямку міста Київ, на якій наявний спуск та організований двосторонній рух, проїзна частина якої має по дві смуги руху в обох напрямках, які розділені між собою дорожньою розміткою, а зустрічні напрямки руху розділені металевим відбійником, рухаючись в правій смузі руху зі швидкістю руху приблизно 50-60 км/год., та наближаючись до ділянки автодороги, де встановлений дорожній знак 5.29. Правил дорожнього руху «Місце для розвороту», маючи намір виконати маневр розвороту, увімкнув лівий покажчик повороту та почав перестроюватись з правої смуги руху в ліву, при цьому, у порушення вимог п.1.3., п.1.5., п.2.3. б) Правил дорожнього руху був неуважним та за дорожньою обстановкою постійно не стежив.

У той самий день та час, по автодорозі сполученням «Київ-Одеса» в напрямку міста Київ в лівій смузі рухався автомобіль марки «Nissan Sentra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_9 , який здійснював випередження транспортних засобів, що рухались по суміжній (правій) смузі руху.

Здійснюючи вказаний вище маневр перестроювання на ділянці автодороги «КиївОдеса» 278км+860м водій ОСОБА_4 , проявивши злочинну самовпевненість, тобто, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної події, грубо порушив пункти 10.1. та 10.3. зазначених Правил, а саме: перед початком перестроювання не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Оскільки по суміжній (лівій) смузі руху, на яку ОСОБА_4 мав намір перестроїтись, рухався автомобіль марки «Nissan Sentra», водій ОСОБА_4 невірно оцінив дорожню обстановку, що склалась, не утримався від небезпечного маневрування, не вжив заходів, що виключають подальший розвиток аварійної ситуації, а навпаки, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру почав перестроювання керованого ним автомобіля в русі з правої смуги руху в ліву, де продовжував попутній рух автомобіль марки «Nissan Sentra», якому водій ОСОБА_10 мав можливість надати дорогу, та як наслідок, на лівій смузі руху трапилось зіткнення передньою частиною автомобіля «Nissan Sentra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з задньою частиною автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «Nissan Sentra», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритого вивиху дистальної фаланги 5-го пальця правої кисті, закритого перелому основи проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті зі зміщенням, які згідно п.п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охороно здоров`я України від 17.01.1995р. №6, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 1.3., 1.5., 2.3. б), 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості потерпілій ОСОБА_5 ..

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено ОСОБА_4 20.12.2024р..

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

До початку підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_5 подала до суду цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в сумі 200000грн., який обґрунтовує тим, що із-за протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 вона перенесла надзвичайний фізичний біль, який відчувала ще значний час після цієї події і до тепер, моральні страждання із-за отриманих тілесних ушкоджень, переживання з приводу обставин і наслідків ДТП. Спричинені травми не дають їй в повній мірі реалізувати себе як на роботі, де вона працює лікарем-анестезіологом, так і вдома, оскільки відкритий вивих дистальної фаланги 5-го пальця правої кисті і закритий перелом основи проксимальної фаланги 5-го пальця правої кисті зі зміщенням призвели до втрати звичної рухомості, а відтак тілесні ушкодження змінили звичайний стан її життя, що спричиняє їй додаткові страждання, щоденні думки та спогади про наслідки тієї психотравмуючої події продовжують її турбувати і до нині; у неї виник страх можливого повторення ситуації, насторога, стривоженість, переживання психологічного дискомфорту, нервозність і дратівливість. З огляду на всю глибину душевних страждань в наслідок шкоди здоров`ю, усвідомлення перебігу та наслідків ДТП, потерпіла оцінює розмір моральної шкоди у 200000грн., які просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на її користь.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, підтвердив всі обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення та дав пояснення, аналогічні до фабули обвинувачення; цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди визнав частково.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений щиро кається, запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також попросив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає свою винуватість.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 цивільний позов підтримали, просили його задовольнити. Щодо міри покарання обвинуваченому вважають за можливе призначити йому штраф з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також враховуючи те, що він та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються; з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України провів скорочений судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

З огляду на зазначене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить визнання ним своєї винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ч.1 ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує: характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином, всі обставини кримінального провадження, позицію потерпілої ОСОБА_5 та її представника щодо призначення обвинуваченому найбільш м`якого виду покарання штрафу, особу обвинуваченого, котрий визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення та щиро кається у вчиненому, що судом визнаються як обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який досяг пенсійного віку, але продовжує працювати працівником з обслуговування у Липецькому ліцеї Подільської міської ради, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.103), одружений, утриманців не має (а.с.103); на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.102), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.99-100), а також, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який, крім пенсії, має постійну роботу та отримує заробітну плату, відсутність у нього утриманців, а тому дійшов висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (п.1 ч.2 цієї статті).

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, доведена наявними в матеріалах справи доказами; допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог пунктів 1.3., 1.5., 2.3. б), 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд керується ч.3 ст.23 ЦК України, згідно якої якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №752/17832/14-ц від 15.12.2020р. суд зазначив, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд прийняв до уваги обставини, на які послалася потерпіла, зокрема, на те, що вона перенесла надзвичайний фізичний біль, зусилля, у тому числі й матеріальні, які необхідні для відновлення попереднього стану її здоров`я, глибину моральних страждань, неможливість, як вісім місяців поспіль, вести звичний для неї спосіб життя, постійне відчуття страху можливого повторення ситуації, насторога, стривоженість, переживання психологічного дискомфорту.

Між тим, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума моральної шкоди є занадто великою. Справедливою сумою відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди, яка є більш ніж достатньою для розумного задоволення її потреб і не призведе до безпідставного збагачення, суд вважає 70000,00грн..

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.08.2024р. по справі №507/1806/24, провадження №1-кс/507/618/2024, на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження №0000313 від 19.08.2024р., а саме на: автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ), та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження, розпорядження, використання, користування вказаним майном та/або інші дії, які можуть змінити їх властивості, скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує за правилами ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 14504,18грн., у тому числі за проведення: технічного стану транспортного засобу від 10.09.2024р. №СЕ-19/116-24/16920-ІТ, технічного стану транспортного засобу від 10.09.2024р. №СЕ-19/116-24/16924-ІТ, транспортно-трасологічної експертизи від 11.09.2024р. №СЕ-19/116-24/16914-ІТ, фото-технічної та авто-технічної експертизи від 28.11.2024р. №КСЕ-19/116-24/21486, вартість яких підтверджується долученими до справи довідками Одеського НДЕКЦ МВС України про процесуальні витрати на залучення експертів на їх проведення.

Керуючись ст.53, п.1 ч.1, ч.2 ст.66, ч.1 ст.286 КК України, ст.ст.23, 1167 ЦК України, ст.100, ч.2 ст.124, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 68000,00грн. (шістдесят вісім тисяч грн.), з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , моральну шкоду в сумі 70000грн. (сімдесят тисяч грн.).

В іншій частині позову відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 20.08.2024р. по справі №507/1806/24, провадження №1-кс/507/618/2024, на тимчасово вилучене майно по матеріалам кримінального провадження №0000313, а саме на: автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ), та свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії НОМЕР_2 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження, розпорядження, використання, користування вказаним майном та/або інші дії, які можуть змінити їх властивості, скасувати.

Речові докази, а саме:

автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, належний ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ), який зберігається на спеціалізованому майданчику тимчасового затримання автомобілів та мототранспорту, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , повернути власнику ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 28.05.2024р., яке зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000313, повернути власнику ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь держави за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження» процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз за матеріалами кримінального провадження №0000313 від 10.09.2024р. в сумі 14504,18грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот чотири грн. вісімнадцять коп.).

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого або потерпілою чи її представником у частині, що стосується інтересів потерпілої, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області ОСОБА_1