Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/225/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2025.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 28.05.2025 з визначенням застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, незаміжньої, з середньою освітою, несудимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, відомості про які 06.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що у провадженні СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 06.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000193, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи єдиний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також пересилання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР,

-2-

наказу Міністерства охорони здоров`я України за № 188, від 01.08.2000, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 за № 770, з метою досягнення запланованого результату та незаконного збагачення здійснювала заборонені операції у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, та з метою недопущення викриття своїх злочинних дій, застосовувала заходи конспірації, яких дотримувалася, а саме у телефонних розмовах не називаючи дійсної назви наркотичного засобу чи психотропної речовини, пакунків, у яких вона його зберігала та у подальшому збувала, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви наркотичних засобів чи психотропних речовин, при цьому розуміючи, що мова йде про психотропну речовину.

Зокрема, на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, придбала з метою збуту від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи, психотропну речовину обіг якої обмежено метамфетамін, після чого вказану психотропну речовину незаконно зберігала з метою збуту, та в подальшому здійснювала пересилання з метою збуту за наступних обставин.

ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19 год 05.01.2025, за допомогою мобільного пристрою використовуючи мережу «Інтернет» здійснила листування з невстановленою на даний час особою під анкетними даними СИДОР Йосип з номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 , під час якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на пересилання з метою збуту останньому психотропної речовини обіг якої обмежено метамфетаміну.

У подальшому, 05.01.2025 о 19 год 11 хв, перебуваючи біля поштомату № 26186 ТОВ «Нова Пошта», який розташований за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 38, з метою конспірації, використала анкетні дані: « ОСОБА_6 » у мобільному додатку «Nova Post», та усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, реалізуючи свій злочинний умисел який був направлений на пересилання з метою збуту психотропної речовини, здійснила пересилання пакунку на ім`я « ОСОБА_9 ». Так, в ході проведення негласних слідчих (розшуковових) дії, а саме в ході огляду та виїмки кореспонденції, яку відправляла ОСОБА_6 , всередині вищевказаного пакунку було виявлено набір підкладок на меблі, в середині яких виявлено замаскований паперовий згорток із речовиною кристалічного походження білого кольору загальною масою 0.71 г, яка згідно висновку експерта містить психотропну речовину обіг якої обмежено метамфетамін.

Крім того на виконання вищевказаного єдиного злочинного умислу ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб, місце та час, придбала з метою збуту від невстановленої на даний час органом досудового розслідування особи, психотропну речовину метамфетамін, після чого вказану речовину незаконно зберігала з метою збуту, а також здійснила пересилання з метою збуту за наступних обставин.

ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15 год 02.02.2025, за допомогою мобільного пристрою використовуючи мережу «Інтернет», здійснила листування з невстановленою на даний час особою під анкетними даними: «Сидор Йосип» з номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 , під час якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на пересилання з метою збуту психотропної речовини метамфетаміну.

-3-

В подальшому 02.02.2025 о 15 год 10 хв, перебуваючи у відділенні № 14 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 42, з метою конспірації та використовуючи анкетні дані: « ОСОБА_6 » у мобільному додатку «Nova Post», усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, реалізуючи свій злочинний умисел, який був направлений на пересилання з метою збуту психотропної речовини, діючи повторно, здійснила пересилання пакунку невстановленій органом досудового розслідування особі з анкетними даними: «Сидор Йосип». Так, в ході проведення негласних слідчих (розшуковових) дії, а саме в ході огляду та виїмки кореспонденції, яку відправляла ОСОБА_6 , в даному пакунку було виявлено книгу, всередині якої знаходився замаскований зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, загальною масою 0.45 г, яка згідно висновку експерта містить психотропну речовину метамфетамін.

31.03.2025 ОСОБА_6 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий мотивував тим, що остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні клопотання про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахувала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній, зокрема, позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначила ОСОБА_6 розмір застави у межах п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, яка на переконання слідчого судді, у разі її внесення, є необхідною і достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді й постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі неможливості - зменшити розмір застави до мінімального. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник вказує на відсутність заявлених прокурором ризиків, з числа передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того вважає, що слідчим суддею ОСОБА_6 без оцінки майнового стану підозрюваної визначено розмір застави, який є непомірним для неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної

-4-

скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір

-5-

доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд уважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені 06.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000193, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

31.03.2025 ОСОБА_6 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 02.04.2025 за клопотанням слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області підозрюваній ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 28.05.2025 з визначенням застави - 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховуванню від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків та очевидців даної події в даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

-6-

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановила слідчий суддя, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, за що їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 06 до 10 років із конфіскацією майна, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаного кримінального правопорушення це свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення «Летельє проти Франції»).

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, доведена слідчим та прокурором, та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків. Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. У ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні цих кримінальних правопорушень на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення, протоколами проведення НСРД від 06.01.2025, 27.01.2025, 03.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.03.2025, протоколом обшуку від 31.03.2025, висновками експерта та іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

-7-

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 стороною захисту не заперечується.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд уважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя дослідила обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахувала наявність обґрунтованої підозри та доказів, які на даний момент свідчать про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 06 до 10 років із конфіскацією майна, дані про особу підозрюваної, і обґрунтовано прийшла до висновку про існування ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та належним чином вмотивувала свої висновки про відсутність обставин для обрання щодо ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу.

Тому, доводи апеляційної скарги про відсутність заявлених прокурором ризиків, з числа передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються наведеними вище судженнями.

Застосований ОСОБА_6 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про її особу та тяжкості пред`явленої їй підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання апеляційного суду, ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегією суддів під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що у матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів про наявність у підозрюваної ОСОБА_6 будь-яких захворювань, які б свідчили про неможливість тримання її під вартою в умовах ізоляції від суспільства.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції уважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім того, всупереч доводів апеляційної скарги, визначений слідчим суддею підозрюваній ОСОБА_6 розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваної, обставинами кримінальних правопорушень, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

-8-

Враховуючи характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , а також їх високий ступінь суспільної небезпеки, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваній ОСОБА_6 застави в розмірі саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативи застосованому їй запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної та підстав уважати його завідомо непомірним для підозрюваної, колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги про зменшення підозрюваній застави задоволенню не підлягають.

При цьому, апеляційний суд вважає, що наведені вище обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що застава у меншому розмірі, буде недостатньою для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що стороною захисту не наведено таких обставин та не надано таких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.04.2025 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді