У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25 клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 31.01.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 31.01.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з громадянами України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинили кримінальне правопорушення, що полягає у перешкоджанні діяльності Збройних Сил України, яке виразилось у зниженні мобілізаційного потенціалу.

Так, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, здійснили умисні дії, спрямовані на пошук платоспроможних громадян України призовного віку з метою надання допомоги останнім у оформленні документів, необхідних для подальшого ухилення від мобілізаційних заходів.

В ході реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , 04 серпня 2024 року, точний час та місце розслідуванням не встановлені, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», встановив контакт та повідомив раніше знайомому йому громадянину України ОСОБА_7 , про те, що за грошові кошти в розмірі 6700 (шість тисяч сімсот) доларів США він може допомогти з фіктивним працевлаштуванням до одного з підприємств, з метою отримання бронювання від мобілізації.

На вказану пропозицію ОСОБА_7 виразив свою зацікавленість, оскільки являвся військовозобов`язаним та не мав законних підстав для уникнення проходження військової служби, однак в подальшому до обговорення вказаного питання з ОСОБА_4 не повертався.

В подальшому, приблизно в грудні 2024 року, точний час та місце розслідуванням не встановлені, громадянин України, ОСОБА_4 , за невстановлених органом досудового розслідування обставин, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, та з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, повторно зателефонував ОСОБА_7 та нагадав про наявну в нього можливість фіктивного працевлаштування громадян України призовного віку, за грошову винагороду, на одному з підприємств, з метою ухилення від мобілізації. на що останній запропонував особисто зустрітися з ОСОБА_4 для обговорення детальної інформації з цього приводу, без зазначення конкретної дати та місця такої зустрічі.

Отримавши від ОСОБА_7 позитивну відповідь, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 за невстановлених органом досудового розслідування обставин та в невстановленому органом досудового розслідування місці, прийняли рішення про залучення до кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який за грошову винагороду мав допомогти у виготовленні відповідних документів та подальшому фіктивному працевлаштуванні ОСОБА_7 з метою отримання останнім бронювання від мобілізації.

Так, приблизно в січні 2025 року, точна дата та час розслідуванням не встановлені, перебуваючи в офісному приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , під час особистої зустрічі ОСОБА_7 з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , якого ОСОБА_4 представив як особу, що відповідає за фіктивне працевлаштування громадян призовного віку до підприємств, останні повідомили ОСОБА_7 більш детальну інформацію щодо необхідного пакету документів, суми грошових коштів, яку необхідно сплатити, а також проінструктували щодо подальших дій по фіктивному працевлаштуванню до підприємства, з метою отримання бронювання та ухилення від мобілізації.

Далі, 20.02.2025, ОСОБА_7 , попередньо домовившись з ОСОБА_4 , зустрілися в приміщенні закладу громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 під час зустрічі громадянин ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США.

Того ж дня, ОСОБА_5 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Signal» та обліковий запис з іменем користувача «.», надіслав ОСОБА_7 повідомлення в якому вказав, що отримав грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США та документи, передані ОСОБА_7 ОСОБА_4 , а також зазначив про необхідність передачі решти грошових коштів та фотографій ОСОБА_7 .

В подальшому, 26.02.2025, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні закладу громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, та з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 800 (вісімсот) доларів США, які останній передав йому на виконання попередніх домовленостей.

За вищевказані грошові кошти ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та розуміючи можливість настання кримінальної відповідальності за вчинення дій, що полягали у зниженні мобілізаційного потенціалу Збройних Сил України, мали організувати фіктивне працевлаштування громадянина України призовного віку ОСОБА_7 до одного з підприємств, пов`язаних з державним сектором, з подальшим його бронюванням від мобілізації.

В подальшому, 04.03.2025 ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного умислу, з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні закладу громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, передав ОСОБА_7 довідку №980, що видана ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка свідчила про надання останньому відстрочки на строк до 03.05.2025.

Крім того, 17.03.2025 ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, знаходячись в приміщенні закладу громадського харчування « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передав ОСОБА_7 довідку про працевлаштування останнього на посаду економіста І категорії КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та список військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час від КНП « ІНФОРМАЦІЯ_7 », де зазначено пропозицію щодо бронювання ОСОБА_7 .

У подальшому, 05.04.2025 року ОСОБА_5 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Signal» та обліковий запис з іменем користувача «.», зателефонував громадянину ОСОБА_7 та в ході телефонної розмови повідомив останнього про те, що бронювання у КНП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » займає великий проміжок часу та переслідуючи корисливий мотив, розуміючи можливість настання кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаних дій, запропонував ОСОБА_7 фіктивне зарахування його до лав Збройних Сил України без фактичного покладання обов`язків по несенню військової служби, з метою ухиленням останнім від мобілізації.

Далі ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, у невстановлений проміжок часу, але не пізніше 14.04.2025, спільно з невстановленими особами, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, сформував поштове відправлення за допомогою АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », вмістом якого були документи щодо проходження військової служби ОСОБА_7 у військовій частині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріально технічного-забезпечення, НОМЕР_9 від 24.03.2025) на адресу ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Після чого, 25.04.2025 ОСОБА_7 виключено з обліку у зв`язку з проходженням ним військової служби.

В подальшому, ОСОБА_4 , слідуючи попереднім домовленостям з іншими учасниками кримінального правопорушення та ОСОБА_7 , шляхом листування за допомогою застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», домовились з останнім про передачу решти грошових коштів за фіктивне влаштування його до лав ЗС України та грошових коштів за подальше фіктивне влаштування двох його знайомих на військову службу до лав ЗС України.

Так, з метою отримання грошових коштів ОСОБА_4 домовився про зустріч з ОСОБА_7 та повідомив останнього про те, що на особисту зустріч з ним прийде ОСОБА_5 , а також нагадав про те, що ОСОБА_7 має передати грошові кошти у сумі 21000 (двадцять одна тисяча) доларів США у місці зустрічі про яке його повідомить ОСОБА_5 .

В подальшому, 02 травня 2025 року, приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Signal» та обліковий запис з іменем користувача «.», повідомив ОСОБА_7 , що їх зустріч має відбутись о 10 годині 00 хвилин в парку «Позняки» в м. Києві.

02 травня 2025 року приблизно о 10 годині 00 хвилині ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 у раніше обумовленому місці з метою отримання грошових коштів у сумі 21000 (двадцять одна тисяча) доларів США, де під час проведення зустрічі ОСОБА_7 передав вказану суму грошових коштів ОСОБА_5 за фіктивне влаштування його до лав ЗС України та грошових коштів за подальше фіктивне влаштування двох його знайомих на військову службу до лав ЗС України.

У ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 02.05.2025 в порядку ст.ст. 208 та 615 КПК України затримано громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, під час проведення вказаної слідчої дії виявлено та вилучено речі, що мають значення для кримінального провадження, а саме:

1)Мобільний телефон Iphone Xr, S/N: НОМЕР_3 ;

IMEI1: НОМЕР_4 ; IMEI2: НОМЕР_5 .

2)Мобільний телефон Iphone 12 ProMax, S/N: НОМЕР_6 ;

IMEI1: НОМЕР_7 ; IMEI2: НОМЕР_8 .

Вилучені речі належать ОСОБА_4 , водночас, враховуючи великий об`єм інформації та неможливістю здійснити її копіювання (відсутність технічної можливості та спеціаліста), виникла необхідність у вилучені та проведенні відповідних оглядів, а також призначені експертиз.

02.05.2025 вказані речі визнано речовими доказами, про що слідчим винесено відповідну постанову.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладені доводи, слідчий просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання слідчий не прибув, до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Представник власника майна в судове засідання не прибув, до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Враховуючи положення частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність прокурора або слідчого та власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є тимчасовий доступ до речей та документів.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України та ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_10 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_10 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України

У ході здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні 02.05.2025 в порядку ст.ст. 208 та 615 КПК України затримано громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, під час проведення вказаної слідчої дії виявлено та вилучено речі, що мають значення для кримінального провадження, а саме:

3)Мобільний телефон Iphone Xr, S/N: НОМЕР_3 ; IMEI1: НОМЕР_4 ; IMEI2: НОМЕР_5 .

4)Мобільний телефон Iphone 12 ProMax, S/N: НОМЕР_6 ; IMEI1: НОМЕР_7 ; IMEI2: НОМЕР_8 .

Вилучені речі належать ОСОБА_4 , водночас, враховуючи великий об`єм інформації та неможливістю здійснити її копіювання (відсутність технічної можливості та спеціаліста), виникла необхідність у вилучені та проведенні відповідних оглядів, а також призначені експертиз.

02.05.2025 вказані речі визнано речовими доказами, про що слідчим винесено відповідну постанову.

Слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження, які в копіях долучені до клопотання.

Таким чином, проаналізувавши подані до суду матеріали кримінального провадження, із врахуванням доводів прокурора, викладених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що вилучене в ході обшуку майно, відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави для арешту вказаного у клопотанні майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку із викладеними обставинами, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого, - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися у кримінальному провадженні № 0000069, вилучене 02.05.2025 під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на :

1.Мобільний телефон Iphone Xr, S/N: НОМЕР_3 ; IMEI1: НОМЕР_4 ; IMEI2: НОМЕР_5 .

2.Мобільний телефон Iphone 12 ProMax, S/N: НОМЕР_6 ; IMEI1: НОМЕР_7 ; IMEI2: НОМЕР_8 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1