Дата документу 17.06.2025Справа № 554/4048/25
Провадження № 1-кс/554/7209/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві,

встановив:

30.05.2025 року в провадження слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві від 16.05.2025 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.

Скаргу обгрунтував наступним.

24 грудня 2024 року ОСОБА_3 , в порядку вимог ст. 55,220 КПК України, направив на ім`я слідчого ОСОБА_4 клопотання, в якому просив направити на його адресу пам`ятку про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2024 року.

13 лютого 2025 року слідчий ОСОБА_4 , абсолютно не провівши жодних слідчих - процесуальних дій, спрямованих на встановлення істини у справі, що стало системною та порочною практикою останнього, грубо порушуючи вимоги ст. 55 КПК України та навмисне проігнорувавши практику Європейського суду по правам людини, а також докази заподіяння йому суттєвої матеріальної та моральної шкоди фігурантами у кримінальному провадженні № 0001385, направив на його адресу постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000058, виклав у ньому свідомо невірні, надумані та невмотивовані доводи відмови, чим навмисне порушив конституційне право ОСОБА_3 на доступ до правосуддя.

03.04.2025 року слідчий суддя розглянувши справу №554/4048/25 скасував постанову від 13.02.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001385, зобов`язав слідчого повторно розглянути заяву про визнання потерпілим та надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у даному кримінальному провадженні.

05.05.2025 року ОСОБА_3 повторно направим на адресу слідчого ОСОБА_4 клопотання про усунення недоліків викладених в ухвалі слідчого судді від 03.04.2025 року та направити на його адресу пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.

16.05.2025 року слідчим першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві повторно винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим не усунувши недоліки вказані в ухвалі слідчого судді від 03.04.2025 року.

Прохав вказану постанову скасувати, як необгрунтовану.

У судове засідання скаржник не з`явився, вказав у скарзі про розгляд у його відсутність.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що узгоджується з положеннями ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Частиною 1ст. 303 КПК Українипередбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, в тому числі рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається зі скарги, 24 грудня 2024 року ОСОБА_3 , в порядку вимог ст. 55,220 КПК України, направив на ім`я слідчого ОСОБА_4 клопотання, в якому просив направити на його адресу пам`ятку про процесуальні права та обов`язки у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2024 року.

13 лютого 2025 року слідчий ОСОБА_4 , абсолютно не провівши жодних слідчих - процесуальних дій, спрямованих на встановлення істини у справі, що стало системною та порочною практикою останнього, грубо порушуючи вимоги ст. 55 КПК України та навмисне проігнорувавши практику Європейського суду по правам людини, а також докази заподіяння йому суттєвої матеріальної та моральної шкоди фігурантами у кримінальному провадженні № 0001385, направив на його адресу постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000058, виклав у ньому свідомо невірні, надумані та невмотивовані доводи відмови, чим навмисне порушив конституційне право ОСОБА_3 на доступ до правосуддя.

03.04.2025 року слідчий суддя розглянувши справу №554/4048/25 скасував постанову від 13.02.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001385, зобов`язав слідчого повторно розглянути заяву про визнання потерпілим та надати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у даному кримінальному провадженні.

05.05.2025 року ОСОБА_3 повторно направим на адресу слідчого ОСОБА_4 клопотання про усунення недоліків викладених в ухвалі слідчого судді від 03.04.2025 року та направити на його адресу пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні.

16.05.2025 року слідчим першого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м.Полтаві повторно винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим не усунувши недоліки вказані в ухвалі слідчого судді від 03.04.2025 року.

Постанову від 16.05.2025 року про відмову у визнанні потерпілим обгрунтовано наступним.

Так, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування y кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 396 КК України.

Досудове розслідування розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2022 року (справа № 757/3561/23-к), якою зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 07.01.2022 року за фактом можливого приховування злочину слідчим та прокурором під час здійснення досудового розслідування та процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0001385.

В подальшому, до ТУ ДБР у м. Полтаві надійшла заява ОСОБА_3 щодо визнання потерпілим та надання памятки.

Проаналізувавши зміст заяви про визнання потерпілим і надання пам`ятки та заяву про вчинення кримінального правопорушення слідчий встановив, що на даний час в органу досудового розслідування відсутні будь-які докази, що могли б підтвердити завдання ОСОБА_3 будь-якої шкоди можливим вчиненням кримінального правопорушення та на цій підставі відмовив у задоволенні заяви останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена, зокрема про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що в даному випадку старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, невраховано всіх доводів ОСОБА_3 викладених у заяві щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2024 року, оскільки слідчим в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник та не наведено мотивів їх відхилення, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, які б дали підстави вважати, що заявнику не завдано ані матеріальної, ані моральної шкоди, тому скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303 - 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві від 16.04.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000058 від 10.01.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1