Провадження № 1-кп/761/3130/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0005393 від 23.12.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

обвинувачений ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

У С Т А Н О В И В:

Законами України «Про оборону України» та «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05:30 години 24.02.2022 року на території України ведено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

05 червня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 був призваний для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.06.2024 №68 солдат ОСОБА_3 був зарахований до списків військової частини та призначений на посаду оператора ударних безпілотних авіаційних комплексів 3 відділення 2 взводу 2 роти батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_2 . у військовому званні «солдат»,

Конституцією України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги документів, що регламентують проходження ним служби, солдат ОСОБА_3 , у порушення вказаних вимог законодавства, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з особистих мотивів, та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) в умовах воєнного стану, 22 жовтня 2024 року близько о 14:30 годині, самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації підрозділу 2 роти батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_2 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану) та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі до 01 березня 2025 року, коли солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав винуватість в інкримінованому йому злочині та дав пояснення, з яких вбачається, що скоїв його при обставинах викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні. Критично оцінює свої дії та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Пояснив, що 22.10.2024 під час проходження військової служби у в/ч НОМЕР_2 , знаходячись на території Дніпропетровської області, не погоджуючись з рішеннями командування, самовільно залишив місце розташування підрозділу та знаходився за місцем проживання. В грудні 2024 року він виявив намір продовжити військову службу та з`явився до в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 та отримав погодження, після чого у 2025 році у складі вказаного підрозділу брав участь у бойових діях на території Донецької області. 26.02.2025 він отримав письмову згоду командира в/ч НОМЕР_1 про згоду на продовження військової служби та 01.03.2025 звернувся з відповідним клопотанням до органу досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 КК України та 01.03.2025 звернувся з клопотанням в якому виявив бажання повернутися для продовження проходження військової служби у в/ч НОМЕР_1 Збройних Сил України.

26.02.2025 командир військової частини НОМЕР_1 надав згоду на продовження ОСОБА_3 військової служби у вказаній військовій частині.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене, у тому числі ст.407 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Положеннями ч.2 ст.286 КПК України передбачено, що встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Запобіжний захід не обирався, речові докази та судові витрати, відсутні.

На підставі ст.44, ст.401, 407 КК України, керуючись ст.ст.284-286, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, а кримінальне провадження №0005393 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1