02.05.2025 Провадження по справі № 1-кп/940/49/25
Справа № 940/869/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0001947 від 26.05.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тетієва Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , середньою освітою, не одруженого, не працюючого, має на своєму утриманні неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов?язаного, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, в період часу з 20 липня 2023 року по 19 червня 2024 року, перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв відносно своїх матері та батька психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою в їхній бік та призвело до психологічних страждань останніх, а саме викликало в них побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Зокрема, 20 липня 2023 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якої ображав їх нецензурними словами та вдарив матір курткою, в якій знаходилась скляна пляшка, чим вчинив психологічне та фізичне насильство відносно них та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 06 березня 2023 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якої ображав їх нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство відносно них та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 10 травня 2024 року близько 16 год. 15 хв. ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якої ображав їх нецензурними словами та вдарив батька, від чого останній тілесних ушкоджень не отримав, чим вчинив психологічне та фізичне насильство відносно них та в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 26 травня 2024 року близько 08 год. 21 хв. ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, вчинив сварку зі своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якої кричав та висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство відносно них.

Крім того, 31 травня 2024 року близько 14 год. 11 хв. ОСОБА_4 за адресою спільного проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку зі своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якої висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство відносно них.

Також, 19 червня 2024 року близько 18 год. 08 хв. ОСОБА_4 за адресою спільного проживання вчинив сварку зі своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якої кричав та висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство відносно них.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, ствердивши обставини, зазначені у обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно, проживаючи разом із своїми батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 систематично, а саме: 20.07.2023 року. 06.03.2024 року, 10.05.2024 року, 26.05.2024 року, 31.05.2024 року, 19.06.2024 року сварився із ними, обзивав їх нецензурними словами, чим вчинив відносно них психологічне насильство, за що його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказав суду, що, на даний час, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе належні висновки щодо недопущення в майбутньому домашнього насильства, покращив стосунки із матір`ю, здійснює за нею догляд, розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву, в якій просить кримінальне провадження розглядати за її відсутності в зв`язку із поганим станом здоров`я та обмеженими фізичними можливостями, обвинувачення підтримує.

Потерпілий ОСОБА_9 відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Тетіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України помер 15.10.2024 року, актовий запис № 416.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення і судом з?ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз?яснивши їм положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення цілком доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 126-1 КК України передбачено, що домашнім насильством є умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.ст. 50,65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обставини, що пом?якшують і обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить визнання вини, щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Згідно зі статтею 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

2. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку.

3. Заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

З урахуванням обставин справи, суд приходить до переконання про необхідність направлення обвинуваченого ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази, судові витрати відсутні.

Керуючись ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 126-1 КК України у виді покарання у видігромадських робіт строком 200 (двісті) годин.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників строком на 3 місяці.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя : ОСОБА_10