Справа № 307/2644/24
Провадження №1-кп/307/201/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представників потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представника власника майна ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2024 року за № 0000140 про обвинувачення ОСОБА_7 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2024 року за № 0000140 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

12 серпня 2025 року до суду від представника власника майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 надійшло клопотання про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2024 року, а саме на легковий автомобіль марки «BMW X6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2021 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2024 року, у справі № 308/5344/24, накладено арешт на легковий автомобіль марки BMW моделі Х6 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2021 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , за наслідками розгляду клопотання заступника начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , яке було подане у рамках кримінального провадження № 0000140 від 21 лютого 2024 року. У клопотанні прокурор просив накласти арешт з метою збереження речового доказу на вказаний автомобіль та який постановою слідчого від 24 квітня 2024 року був визнаний речовим доказом. Транспортний засіб було поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: м. Тячів, вул. Промислова. 6/А. Автомобіль марки «BMW» моделі X6 з державним номерним знаком НОМЕР_1 (після реєстрації транспортного засобу за ОСОБА_10 автомобілю присвоєно новий державний знак НОМЕР_3 ), 2021 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_10 . Факт володіння та права власності автомобілем підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 та листом ТСЦ МВС № 2143 на адвокатський запит адвоката ОСОБА_9 в якому вказано, що за ОСОБА_10 зареєстровано один транспортний засіб марки «BMW» моделі X6 2021 року випуску, реєстрація від 01 лютого 2024 року. Більше року вищевказаний автомобіль знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області та зберігається у неналежних умовах. Вважає, що знаходження транспортного засобу тривалий час під відкритим небом, враховуючи зміну погодних умов шкодить стану транспортного засобу та завдає матеріальної шкоди його власнику ОСОБА_10 . Зазначає, що органами досудового розслідування проведено всі необхідні дії, зокрема проведено необхідні експертизи, огляди місця події та транспортного засобу, що відображено у відповідних протоколах, які мають юридичну значимість у доказуванні, у спосіб передбачений нормами КПК України, крім того справа вже розглядається судом. ОСОБА_10 немає у власності, а ні у володінні іншого транспортного засобу, є жінкою похилого віку, якій важко пересуватися без автомобіля.

Крім того, в день конфлікту між обвинуваченим і потерпілим по справі, вона надала автомобіль невістці у справах і жодного відношення до кримінального провадження не має і не може мати, вона взагалі не знала, що автомобіль у той час знаходився в с-щі Буштино, автомобіль у такому випадку не може підлягати спеціальній конфіскації, оскільки він не належить обвинуваченому у справі. Дане позбавлення права власності є необґрунтованим втручанням в Конституційні права третіх осіб, які відношення до кримінального провадження не мають. Власник майна ОСОБА_10 не була присутня під час розгляду клопотання про арешт майна, а тому відповідно до ч.1 ст.174 КПК вона як власник майна, який не був присутній при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Тому просить арешт скасувати та передати транспортний засіб власнику ОСОБА_10 .

Представник власника майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив в задоволенні клопотань відмовити за передчасністю.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 також заперечили щодо задоволення заявленого клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засідання підтримала клопотання та просила скасувати арешт накладений на транспортний засіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою цієї ж статті регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна - відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2024 року клопотання задоволено та накладено арешт на легковий автомобіль марки «BMW X6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , 2021 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , який згідно з реєстраційною карткою транспортного засобу, належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею було накладено на нього арешт як на речовий доказ.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2024 року, при вирішенні питання про накладення арешту, слідчим суддею було встановлено, що легковий автомобіль марки «BMW X6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення. Та, відповідно, метою арешту майна є захід забезпечення кримінального провадження.

Згідно листа № 31/28/2-2143 ТСЦ МВС № 2143 на адвокатський запит адвоката ОСОБА_9 відомо, що за ОСОБА_10 зареєстровано один транспортний засіб марки «BMW» моделі X6 2021 року випуску, реєстрація від 01 лютого 2024 року.

У поданому до суду клопотанні представник власника майна ОСОБА_9 вказує, що вищевказаний автомобіль більше року знаходиться на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області та зберігається у неналежних умовах та завдає матеріальної шкоди його власнику ОСОБА_10 , яка жодного відношення до кримінального провадження не має. Крім того, органами досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії.

Проте, власником майна та його представником не доведено та в судовому засіданні не надано будь-яких доказів того, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому суд наголошує, що обмеження майнових прав, відповідно до ч.1 ст.170 КК України має тимчасовий характер і повинно бути припинено, якщо за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, всі питання щодо речових доказів, суд вирішує при постановленні вироку, відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання про скасування арешту майна є передчасними, а питання скасування арешту майна, слід вирішувати за результатами судового розгляду кримінального провадження в цілому та безпосереднього вивчення і дослідження доказів сторін, та/або в залежності від результатів дослідження доказів, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника власника майнаОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 травня 2024 року - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1