КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/932/24 Головуючий І-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1395/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, неодруженого, працює без укладення трудової угоди будівельником, зареєстрований за місцем проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2023 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 гривень. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області це покарання замінене на 240 годин громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2023, яке замінено ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2023, та з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 30 (тридцять) днів.

На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.11.2023 по 22.11.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.

Вирішено питання щодо речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_7 у невстановлені дату, час та місці без передбаченого законом дозволу, тобто не маючи права на придбання та зберігання бойових припасів, маючи прямий умисел направлений на незаконне придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу при невстановлених обставинах незаконно придбав та зберігав при собі ручну осколкову гранату RG-4, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення і бойовим припасом та придатну до вибуху. Цими діями ОСОБА_7 порушив вимог Положення «Про дозвільну систему», що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання. обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за властивостями снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998, тобто не маючи права на придбання та зберігання бойових припасів, маючи прямий умисел направлений на незаконно придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

21.11.2023 о 14:43 год. до чергової частини відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення про те що за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Дніпрельстан, поряд з буд. № 15, був зупинений ОСОБА_7 , у якого під час поверхневої перевірки було виявлено предмет, зовні схожий на гранату. Того ж дня о 17:09 год. працівники поліції затримали ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України неподалік території домоволодіння, яке розташоване за вказаною адресою, та під час його обшуку у правій зовнішній кишені куртки виявили і вилучили предмет, зовні схожий на ручну осколкову гранату типу «RG-4» з маркуванням на верхній частині «s 19/85 irv 95 wxh TNT s 29/85», який відповідно до висновку експерта є промислово-виготовленою ручною осколковою гранатою RG-4, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення і бойовим припасом та придатна до вибуху.

Крім того, ОСОБА_7 у невстановлені дату, час та місці без передбаченого законом дозволу, тобто не маючи права на придбання та зберігання бойових припасів, маючи прямий умисел направлений на незаконне придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу при невстановлених обставинах незаконно придбав 22 предмети, зовні схожі на патрони калібру 5,6 мм, які почав зберігати за місцем свого проживання. Цим ОСОБА_7 порушив вимог Положення «Про дозвільну систему», що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання. обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими кулями чи аналогічними за властивостями снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998, тобто не маючи права на придбання та зберігання бойових припасів, маючи прямий умисел направлений на незаконно придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

21.11.2023 в період часу з 21:13 год. по 21:20 год. слідчими СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області було проведено огляд домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 22 предмети, зовні схожі на патрони калібру 5,6 мм, які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є пістолетними патронами калібру 5,6 (22Short), виготовлені промисловим способом і придатні до стрільби.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковано: за епізодом 1 - за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу; за епізодом 2 - за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.02.2024 року, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним, необґрунтованим і невмотивованим. Вирок винесено з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, суд призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, не врахувавши пом`якшуючі обставини. Суд зазначив у вироку, що «обвинувачений на шлях виправлення не став та вчинив нові кримінальні правопорушення, не відбувши попереднього покарання». Однак, обвинуваченому було замінено несплачену суму штрафу в розмірі 17000 грн., призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2023 на покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Захисник звертає увагу на те, що 18.10.2023 р. було замінено покарання на громадські роботи, а 21.11.2023 р. вчинено новий злочин, за який призначено покарання оскаржуваним вироком. Таким чином, обвинувачений фактично не міг відбути покарання, через недостатній проміжок часу, у зв`язку з обмеженнями визначеними законодавцем. При цьому, суд першої інстанції не врахував, що обвинувачений ходить на громадські роботи і виконує покарання.

Зазначає про те, що оскільки відповідно до вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2023 р. за ч.1 ст.309 КК України, шкоду нікому не було заподіяно, та існували підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст.45 КК України (у зв`язку з дійовим каяттям). Наголошує, що обвинувачений є особою молодого віку, має середню освіту, не є фахівцем в галузі права, визнавав вину та з усім «погоджувався», про що вказувала сторона обвинувачення в процесуальних документах, тому обвинувачений не розумів, що є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України на підставі ст.45 КК України. На переконання захисника, дані обставини суттєво знижують суспільно небезпечну поведінку обвинуваченого.

Крім того, по 2 епізоду, суд не врахував добровільну видачу бойових припасів, що є також підставою для звільнення від кримінальної відповідальності. Так, 21.11.2023 року в період часу з 21:13 год. по 21:20 год. слідчими СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області було проведено огляд домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 22 предмети, зовні схожі на патрони калібру 5,6 мм, які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї. В матеріалах справи відсутні ухвали слідчого судді, якими було надано дозвіл на обшук, огляд домоволодіння обвинуваченого. Саме обвинувачений повідомив та надав доступ до домоволодіння стороні обвинувачення, та вказав локацію зберігання набоїв, які були віднайдені під час огляду за 7 хвилин і саме обвинувачений запросив працівників поліції до себе в домоволодіння. Таким чином, обвинувачений активно сприяв стороні обвинувачення і добровільно здав бойові припаси. Разом з тим, у обвинуваченого немає зброї, з якої дані набої можна було б використати, що знижує ступінь суспільної небезпечності обвинуваченого.

Апелянт зазначає про те, що суд невірно визнав обтяжуючі обставини. Так, ч.1 ст.309 КК України - кримінальний проступок, а не злочин. Отже, відповідно до вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2023 р. у справі №362/3669/23, ОСОБА_7 визнали винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Таким чином, суд першої інстанції в оскаржуваному вироку, всупереч положень ч.3 ст.67 КК України визнав обтяжуючою обставиною рецидив злочинів, хоча обвинувачений не має судимості за умисний злочин.

Крім того, суд визнав обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних засобів. Захисник наголошує на тому, що залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення суд має право не врахувати зазначену в п.13 ч.1 ст.67 КК України обтяжуючу обставину. Саме на прохання іншої особи обвинувачений переносив вибуховий пристрій промислового встановлення - бойовий припас.

Крім того, суд не врахував пом`якшуючу обставину - активне сприяння розкриттю злочину. Однак, обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, надав доступ до домоволодіння, видав добровільно бойові припаси, повідомляв інформацію стороні обвинувачення, хоча міг скористатися ст.63 Конституції України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Щодо доводів захисника про можливість застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, то колегія суддів не вбачає можливості для звільнення від відбування покарання з випробуванням з наведених у скарзі підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з положеннямист. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції послався на положення статей 50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який неодружений, на утриманні нікого не має, з його слів працює без укладення трудової угоди, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнав рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

Наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_7 покарання дозволяють зробити висновок про те, що при призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції були дотримані вимоги закону, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги захисника, призначене ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання, як за своїм видом, так і розміром, слід визнати справедливим та таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Що стосується доводів апеляційної про те, що судом першої інстанції не були враховані всі обставини, що, на думку захисника, пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема добровільну видачу бойових припасів, активне сприяння розкриттю злочину, то вони не дозволяють зробити висновок про те, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, як за своїм видом, так і розміром, є явно несправедливим через суворість.

Окрім того, кримінальне правопорушення було вчинено до відбуття покарання за попереднім вироком, у зв*язку з чим остаточне покарання за даним вироком вірно призначене за ст. 71 КК України.

Разом з тим, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі захисника, суд першої інстанції неправомірно визнав вказану обставину такою що обтяжує покарання, оскільки на відміну від вимог, передбачених ст. 34 КК України про те, що рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, положеннями п. 1 ч. 1 ст. 67 цього Кодексу прямо визначено, що обставиною, яка обтяжує покарання визнається рецидив злочинів, а не кримінальних правопорушень, які, згідно ч. 1 ст. 12 КК України, поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Приймаючи до уваги той факт, що відповідно до вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23.06.2023 року, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а не злочину, вказана обставина не могла бути визнана судом першої інстанції, як така, що обтяжує покарання, оскільки законом, а саме п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, такою обставиною визнається лише рецидив злочинів, а не рецидив кримінальних правопорушень, про які йде мова у ст. 34 цього Кодексу.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про наявність передбачених законом підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_7 та виключення із мотивувальної частини вказаного вироку обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого - рецидиву злочинів. Враховуючи, що покарання обвинуваченому призначено в мінімальному розмірі, виключення однієї з обтяжуючих обставин не впливає на правильність призначення його виду та розміру.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити зазначену скаргу та змінити вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 , виключивши із мотивувальної частини вказаного вироку посилання про визнання обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_7 , - рецидиву злочинів, а в решті цей вирок залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 лютого 2024 року відносно ОСОБА_7 - змінити.

Виключити з вироку суду посилання на обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3