Справа №523/1063/25
Провадження №1-кп/523/984/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря с удового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001597 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 14.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сторожинець, Чернівецької області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого в останнє вироком Комінтернівського районного суда Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 20.09.2024 по відбуттю строку покарання, у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшли обвинувальні акти з додатками, затверджені прокурором, по кримінальним провадженням №0001597 справа №523/1063/25 та № 0000071 справа №523/3389/25 які ухвалою суду об`єднані в одне кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 17.03.2025 справа призначена до судового розгляду.

Прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого з огляду на те, що продовжують існувати ризики переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Захисник та обвинувачений просили відмовити в задоволенні клопотання, через відсутність підстав для його задоволення, не доведення ризиків, просили визначити мінімальний розмір застави.

28.01.2025 ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.03.2025.

17.03.2025 дію запобіжного заходу продовжено до 15.05.2025.

Згідно з ст.315, 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 цього ж Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає, що наразі продовжує існувати і не зменшився ризик переховування від суду, адже ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочинів, які відноситься до категорії тяжких, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, що засвідчується обвинувальним актом в якому зазначені докази на підтвердження обґрунтованості обвинувачення висунутого ОСОБА_6 . Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує ризик того, що останній може здійснити спроби переховування від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже за версією слідства вчинив злочини у період невідбутої судимості, повторно.

Крім того обвинувачений безробітний, не має постійного джерела доходу. Разом з тим є громадянином України, має місце проживання на території м. Одеси. Вказане свідчить про наявність у нього певних стійких соціальних зв`язків. Проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів та дані про його особу, в тому числі наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вказує на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

З питання встановлення застави то її розмір повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 та тому ступеню довіри щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, з урахуванням його майнового стану. З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у відповідності до вимог п. 3 ч.5 ст.182 КПК України, тобто у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 23, 314-316, 176-178,182,183,193,194. 369-372,376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 10.07.2025 року включно.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави, закінчується 10.07.2025 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки строком до 10.07.2025 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає тобто з міста Одеси, без дозволу суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками по справі.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Виконання ухвали покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, та направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Головуючий суддя : ОСОБА_1