Справа № 178/167/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2025 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0001487 від 07.12.2024 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середньо-спеціальна, одружений, на утриманні п`ятеро малолітніх дітей 2011, 2014, 2016, 2021, 2023 років народження, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 07 грудня 2024 близько

06 години 58 хвилин, будучи позбавленим права на керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (етиловий спирт, у концентрації 1,67 ‰ у крові та 3,18‰ у сечі), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_8 , здійснював рух по автодорозі М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький) з боку м. Кривий Ріг у напрямку м. Дніпро, перевозячи на передньому пасажирському місці ОСОБА_9 , 1976 р.н., а на задньому ОСОБА_10 , 1995 р.н.

Під час руху, по вказаній автодорозі, яка має окремі проїзні частини відокремлені одна від одної розділювальною смугою з ґрунтовим покриттям, водій ОСОБА_3 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення суспільно небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, проявляючи неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, в зазначений час, а саме 07 грудня 2024 року близько 06 години 58 хвилин, виїхав на проїзну частину зустрічного руху, що було заборонено та продовжив рух прямо по крайній лівій смузі зустрічного руху, рухаючись зі швидкістю не менше 100 км/год, із перевищенням швидкості, яка на даній ділянці дороги обмежена до 30 км/год дорожнім знаком 3.29, та при виникненні перешкоди для руху у вигляді залізобетонних блоків, що виконували функцію огородження дорожньої станції патрульної поліції і блокпосту, які ОСОБА_3 об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди і на 917 км+816 м автодороги М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький), що на території Криничансьскої селищної територіальної громади у Кам`янському районі Дніпропетровської області, здійснив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на зазначену перешкоду.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.3; 1.5; 2.1 а); 2.3 б); 2.9 а), 11.4; 12.3; 12.9; та дорожнього знаку 3.29 "Обмеження максимальної швидкості (30)" Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9.: «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

11.4. На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

п.12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

3.29 "Обмеження максимальної швидкості". Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої:

- пасажиру автомобіля «ВАЗ-217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла з закритим переломом лівої стегнової кістки в середній треті, закритим переломом першої п`ястної кістки лівої кисті, закритою травмою грудної клітини з переломами 5-6-го ребер по задньо-пахвовій лінії ліворуч, з черепно-мозковою травмою з раною на голові, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку, виникли внаслідок дії тупого твердого предмета, предметів, можливо, виступаючими частинами салону автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді та відносяться до середнього ступеня тілесних ушкоджень, як викликавші тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

- пасажиру автомобіля «ВАЗ-217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполученої тупої травми тіла: садно на лобі, забійна рана перенісся, закритий косо поперечний перелом обох кісток лівої гомілки, крововилив в м`які покривні тканини голови з внутрішньої сторони в лобний ділянці справа та зліва, крововиливи під м`яку мозкову оболонку: в лівій скроневій ділянці з переходом на ліву тім`яну ділянку, в правій скроневій ділянці, в лівій потиличній ділянці, в ділянці лівої півкулі мозочка, в ділянці правої півкулі мозочка, наявність в правій плевральній порожнині 700мл рідкої крові, в лівій плевральній порожнині 1200 мл, розрив грудної частини аорти, переломи тіла та відростків 8,9 поперекових хребців з розривом зв`язок та спинного мозку, переломи ребер: по середньо-ключичній лінії справа 3-9, по навколо-хребтовій лінії з 5-10), що утворилась від дії тупого твердого предмета, предметів, або при ударі об такі, незадовго до настання смерті та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя.

Встановлена при дослідженні трупу сполучена тупа травма тіла, отримана при ДТП та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.

Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 06 години 58 хвилин, на місці пригоди від сполученої тупої травми тіла, яка призвела до розвитку травматичного шоку.

Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.3 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого та потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав, що звечора йому зателефонувала знайома ОСОБА_11 та попросила забрати з іншого села. Він поїхав, але в той день не повернулися, бо не встигали по часу до коменданської години. Рано вранці виїхали, але під час руху засліпило світло фар зустрічних вантажних автомобілів і пізно помітив перешкоду у вигляді бетонних плит. Вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті; про вчинене шкодує. Цивільний позов визнає.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що свідком події безпосередньо не був, про смерть мами він дізнався по телефону від тітки. Цивільний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Крім показань обвинуваченого, потерпілого, вина ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом огляду місця ДТП з фотознімками та схемою від 07.12.2024 (а.к.п.2-21);

-висновком щодо результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_3 (а.к.п.28;)

-висновком експерта № 2180к від 20.12.2024 (а.к.п. 30-34);

- постановою про визнання речовим доказом від 07.12.2024 (а.к.п.35);

- протоколом огліду документів та перегляду відеозапису від 08.01.2025 (а.к.п.59-65)

- висновком експерта № СЕ-19/104-24/50003-ІТ від 27.12.2024 (а.к.п. 119-124);

- висновком експерта № Д-19/113-25/316-ІТ від 13.01.2025 (а.к.п. 147-150);

- висновком експерта № 63-Е від 15.01.2025 (а.к.п. 153-154);

- висновком експерта № 839 від 21.01.2025 (а.к.п. 159-162).

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50,65 КК України, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітніх п`ятеро дітей; відношення обвинуваченого до вчиненого, публічне вибачення перед потерпілим, відсутність обтяжуючих обставин відповідно до ст.67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст.286-1 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого .

За приписами статей 50, 65 КК України питання призначення покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням можливості досягти мети покарання як такої, що включає не тільки кару, а і виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 000,00 грн.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до Моторного (транспортного) страхового бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 18985,00 грн .

Моторне (транспортне) страхове бюро України згідно відзиву просять відмовити у задоволенні позову, обгрунтовуючи тим, що ні потерпілий, ні його представник не зверталися до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, а тому позовні вимоги є передчасними.

Частиною першою статті 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Людина, її життя і здоров`я, недоторканість та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, даний постулат визнано нормою основного закону держави Конституцією України.

Відповідно до положень ст.23, ст.280, ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, в зв`язку з чим суд виходить з того, що задоволення позовних вимог повинно відповідати як заподіяній моральній шкоді, так і критерію справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_7 син загиблої, зазнав моральних страждань, у зв`язку із втратою матері.

Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті скоєння злочину потерпілому спричинені моральні переживання та страждання, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а саме те, що у обвинувачного на утриманні перебуває п`ятеро малолітніх дітей, також те, що потерпілий під час допиту на стадії досудового розслідування повідомляв, що з матірю майже не спілкувався через її зловживання алкогольними напоями (а.к.п.85-86), що ставить під сумнів обгрунтування позову щодо глибини моральних страждань; характер винних дій обвинуваченим, ступінь наставших негативних явищ які настали в житті потерпілого, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Розмір матеріальних збитків ОСОБА_7 доведено у повному обсязі доданими копіями чеків та накладної, тому суд дійшов висновку, про задоволення позовної вимоги про стягнення матеріальної шкоди у повному обсязі.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, процесуальні витрати - відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 07 грудня 2024 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 300 000,00 грн.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 18985,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ для проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 3979,50 грн (висновок експерта від 27.12.2024 №СЕ-19/104-24/50003-ІТ).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта Дніпропетровського НДЕКЦ для проведення судової автотехнічної експертизи у розмірі 2387,70 грн (висновок експерта від 13.01.2025 №СЕ-19/113-25/316-ІТ).

Речові докази по кримінальному провадженню:

-автомобіль «ВАЗ-217030», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » повернути ОСОБА_8 .

Зняти арешт з майна, а саме : автомобіля «ВАЗ-217030», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » накладений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 12.12.2024.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Повний текст вироку виготовлено 24 квітня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_12