справа № 619/4928/25
провадження № 1-кп/619/503/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000136 від 08.08.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, проте вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13.08.2025 засудженого за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, вирок не набрав законної сили,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

УСТАНОВИВ:

До Дергачівського районного суду Харківської області в порядку ст. 302 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК, з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд, вивчивши в порядку спрощеного провадження вказаний обвинувальний акт з долученими до нього: письмовою заявою ОСОБА_3 у визнанні своєї винуватості; згодою, складеною в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, та згодою із розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку; матеріалами досудового розслідування, уважає встановленим наступне.

ОСОБА_3 , маючи прямий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, 22.07.2025, більш точний час не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вирішив, шляхом зловживання довірою, заволодіти мобільним телефоном марки «Motorola Moto «G-54» 5G 12/256 Gb Midnight Blue (XT2343-6)», який перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, 22.07.2025 більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 реалізуючи свій прямий злочинний умисел, використовуючи довірливі відносини з ОСОБА_4 , які засновані на знайомстві, попрохав останнього надати йому у тимчасове користування вищевказаний мобільний телефон та після чого ОСОБА_4 добровільно передав ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Motorola Moto «G-54» 5G 12/256 Gb Midnight Blue (XT2343-6)», який належить його матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, ОСОБА_3 заволодівши вищезазначеним майном, не маючи наміру повертати мобільний телефон власнику, 23.07.2025 більш точного часу не встановлено, знаходячись в м. Харків, біля станції метро «Холодна гора» розпорядився чужим майном на власний розсуд, а саме продав вищезазначений мобільний телефон.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , згідно висновку експерта від 15.08.2025, потерпілій ОСОБА_5 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 4767 грн. 00 коп.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, тобто (шахрайство), тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою.

Згідно ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а отже кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття визнається судом обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, проте вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13.08.2025 засуджений за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, станом на моемнт прийняття рішення вирок не набрав законної сили, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, обставинами, які пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку, обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого та вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання в межах санкції частини ч.1 ст.190 КК України.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувались.

Цивільний позов під час досудового розслідування не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Накладений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області арешт підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого по справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок).

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області по справі № 619/4625/25 від 13.08.2025 року щодо ОСОБА_3 , яким призначено покарання у виді 3 (трьох) роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-25/20900-ТВ від 15.08.2025 в розмірі 2674,20 грн (дві тисячі шістсот сімдесят чотири гривні 20 копійок).

Арешт майна, який накладено згідно з ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 13.08.2025 у справі № 619/4631/25, провадження № 1-кс/619/751/25) - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки Моторола, IMEI84751, який поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ ICR0011754 з пояснювальними написами та підписами учасників слідчої дії, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1