Справа № 203/3240/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000046, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання прокурора, заявлене в рамках кримінального провадження №0000046, про арешт майна.

В наданій заяві прокурор просив розглянути подане клопотання без його участі, зазначивши про підтримання останнього та просивши його задовольнити.

Захисник підозрюваного в призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

За вказаних обставин та положень ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд клопотання за відсутності сторін кримінального провадження.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.208 КПК України встановлено, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною 7 статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

В свою чергу ч.7 ст.236 КПК України передбачено, що під час проведення обшуку слідчий має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч.ч.1,2 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частинами 1,2 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000046, відомості за яким внесено до ЄРДР 22.04.2025 року за ч.4 ст.189 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 22.05.2025 року в порядку ст.208 КПК України було затримано ОСОБА_4 та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КПК України.

Також 22.05.2025 року під час проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував в користуванні ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено наступні майно та документи:

-транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього у шкіряному чохлі, свідоцтво про реєстрації даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

-печатку-кліше прямокутної форми синього кольору з підписом;

-печатку сірого кольору круглої форми на ТОВ «АВТОЗАП КОМПАНІ»;

-мобільний телефон блакитного кольору з написом на задній кришці TECNO;

-SIM-картку мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 ;

-заяву про реєстрацію на ім`я ОСОБА_5 ;

-довідку про відкриття рахунку;

-квитанцію №3449497;

-рішення про примусове повернення від 24.05.2025 року, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення, складені відносно ОСОБА_4 ;

-свідоцтво про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ;

-свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 ;

-теку синього кольору з документами, що стосуються ТОВ «АВТОЗАП КОМПАНІ».

Постановою слідчого від 23.05.2025 року вилучені в ході обшуку майно та документи було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В наданому клопотанні прокурор, з метою збереження останніх як речових доказів, просив накласти на них арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя враховує, що надані до нього матеріали кримінального провадження в достаній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, про підозру у вчиненні якого було повідомлено ОСОБА_4 , який є громадянином Грузії.

Також слідчий суддя враховує, що з огляду на обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, які свідчать про вимагання ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_8 грошових коштів, що надавались ним колишній дружині ОСОБА_6 , наявність спілкування між підозрюваним та потерпілою засобами мобільного звязку, вилучені в ході обшуку мобільний телефон блакитного кольору з написом на задній кришці TECNO; SIM-картка мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 ; рішення про примусове повернення від 24.05.2025 року, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення, складені відносно ОСОБА_4 ; свідоцтво про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 ; відповідають критерім речових доказів, визначеним ст.98 КПК України, можуть містити інформацію, що підлягає доказуванню в силу ст.91 КПК України, а тому мають суттєве значення для кримінального провадження.

Зокрема, останні можуть містити інформацію та підтвердити обставини, що свідчать про наявність зв?язків ОСОБА_4 із колишньою дружиною ОСОБА_6 та її знайомою потерпілою ОСОБА_8 , їх спілкування; про обставини та підстави передачі ОСОБА_4 коштів ОСОБА_6 , вимагання щодо повернення яких потерпілою в подальшому інкримінується підозрюваному.

Вилучені рішення ДМС, протокол та постанова містять відомості щодо законності та термінів перебування ОСОБА_4 на території України та також мають значення для кримінального провадження, з огляду на викладені в повідомленні про підозру обставини щодо передачі ОСОБА_7 коштів ОСОБА_9 з метою укладення фіктивного шлюбу за грошову винагороду для набуття в подальшому Местояні М громадянства України.

З урахуванням вищенаведеного, з метою запобігання ризикам відчуження, переховування або знищення речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених ч.1, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України підстав для вжиття на даному етапі досудового розслідування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначених вище речей та документів, з позбавленням права володіння, розпорядження та користування останніми.

Поряд з цим, слідчий суддя прихродить до висновку про необхідність відмвоим в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на вилученя в ході обшуку: транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього у шкіряному чохлі, свідоцтво про реєстрації даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; печатку-кліше прямокутної форми синього кольору з підписом; печатку сірого кольору круглої форми на ТОВ «АВТОЗАП КОМПАНІ»; заяву про реєстрацію на ім`я ОСОБА_5 ; довідку про відкриття рахунку; квитанцію №3449497; теку синього кольору з документами, що стосуються ТОВ «АВТОЗАП КОМПАНІ», оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається та прокурором в клопотанні не обгрунтовано, яке зазначені вище речі та документи мають доказове значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в силу ст.91 КПК України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що вилучений в ході обшуку транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ТОВ «АВТОМОТІВЮКРЕЙН», яке не має відношення до даного кримінального провадження.

За обставин вчиненого кримінального правопорушення відсутні дані, які б свідчили, що вказаний засіб використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

Керуючись ст.ст.131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені під час проведення 22 травня 2025 року санкціонованого обшуку транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , речі та документи, а саме на:

-мобільний телефон блакитного кольору з написом на задній кришці TECNO;

-SIM-картку мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_3 ;

-рішення про примусове повернення від 24.05.2025 року, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення, складені відносно ОСОБА_4 ;

-свідоцтво про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ;

-свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 серії НОМЕР_6 ;

із забороною відчуження, розпорядження та користування останніми.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на:

-транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього у шкіряному чохлі, свідоцтво про реєстрації даного транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

-печатку-кліше прямокутної форми синього кольору з підписом;

-печатку сірого кольору круглої форми на ТОВ «АВТОЗАП КОМПАНІ»;

-заяву про реєстрацію на ім`я ОСОБА_5 ;

-довідку про відкриття рахунку;

-квитанцію №3449497;

-теку синього кольору з документами, що стосуються ТОВ «АВТОЗАП КОМПАНІ»,

з поверненням цього майна особі, у якої його було вилучено або його власникам, уповноваженим представникам.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню відповідно до ч.1 ст.175 КПК України з дня її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1