Справа № 598/1303/25
провадження № 1-в/598/146/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі клопотання адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання, засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Знам`янка, Кіровоградської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

засудженої вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.03.2023 року зміненого вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року за ч.1 ст.185, ч.1 ст.310, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2025 року на підставі ч.2 ст.78 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком скасовано та направлена в місця позбавлення волі на строк 5 років,

встановив:

Державна установа «Збаразька виправна колонія (№63)» звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, відносно ОСОБА_4 , у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона засуджена.

Від адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надійшла заява про розгляд клопотання у відсутності представника установи, клопотання підтримує.

Засуджена також подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що за даною справою ОСОБА_4 була засуджена вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.03.2023 року за ч.1 ст.185, ч.1 ст.310, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75, ст.76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки

Вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.03.2023 року скасовано, та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_4 , призначено покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 місяці;

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч.1 ст.309 КК України у виді арешту на строк 5 місяців;

за ч.1 ст.310 КК України у виді арешту на строк 6 місяців;

за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців;

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно із ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки та відповідно до ч.1 ст.76 КК України, покладено обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_4 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення, з 01 серпня 2022 року до 09 березня 2023 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.03.2025 року на підставі ч.2 ст.78 КК України скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та засуджену направлено в місця позбавлення волі на строк 5 років.

Початок строку відбуття покарання - 28.05.2025 року.

Кінець строку покарання - 20.10.2029 року.

Засуджена відбуває покарання в Державній установі «Збаразька виправна колонія (№63)» за вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року зміненого вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, що набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року складав 960,50 грн. (1921 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2019 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960,50 грн. х 2=1921 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року складав 1135 грн. (2270 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1135 грн. х 2=2270 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,50 грн. (2481 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 грн. х 2=2481 грн.

За вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.03.2023 року, зміненого вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року, засуджена вчинила таємне викрадення чужого майна:

- 05.03.2019 року на суму 1200,00 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 1921 грн.;

- 22.08.2021 року на суму 4177,40 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 2270 грн.;

- 02.09.2021 року на суму 1240,00 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 2270 грн.;

- 16.01.2022 року на суму 441,64 грн., 18.01.2022 року на суму 800,00 грн., 29.01.2022 року на суму 491,76 грн., що станом на дні вчинення правопорушень складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 2481 грн.;

- 18.06.2022 року на суму 11067,65 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 2481 грн..

Таким чином, на засуджену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-IX від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, а тому вона підлягає звільненню від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.03.2023 року зміненого вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в редакції Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024р.) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.03.2023 року, зміненого вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року, що набрав законної сили 02.04.2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців та за ч.1 ст.310 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

28.03.2024 набув чинності Закон України №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким було внесено зміни до видів покарання, зокрема ст.60 КК України, що викладена в такій редакції: «Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років».

Таким чином, арешт, як вид покарання, на теперішній час не може застосовуватись до осіб, які не є військовослужбовцями.

Крім того, зазначеним вище законом введено новий вид покарання, а саме: ст.59-1 КК України «пробаційний нагляд», який полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Санкція ч.1 ст.309 КК України, в редакції Закону №3342-IX, передбачає такі види покарання: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Санкція ч.1 ст.310 КК України, в редакції Закону №3342-IX, передбачає такі види покарання: штраф від ста до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи викладене, суд вважає, що призначене ОСОБА_4 , вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.03.2023 року, зміненого вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року, покарання за ч.1 ст.309, ч.1 ст.310 КК України у виді арешту, має бути замінено, відповідно до вимог КК України, з урахуванням змін внесених Законом України № 3342-IX від 23.08.2023 року, на інший більш м`який вид покарання у виді пробаційного нагляду.

З огляду на те, що судом вирішується питання про заміну покарання, а не його призначення, а також те, що остаточне покарання засудженій визначається за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України, суд не керується положеннями ст.59-1 КК України, щодо призначення обов`язків визначених частиною другою цієї статті.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженої від покарання, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.03.2023 року зміненого вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за вироком Кропивницького апеляційного суду від 13.06.2023 року за:

за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду;

за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду;

за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, що підлягає подальшому відбуванню покарання.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5