В И Р О К

іменем України

21 серпня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області :

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000031 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Зміїв Харківської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , судимий вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08 січня 2024 року за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 років, з 30.07.2025 відбуває призначене покарання,

у кримінальному проступку, передбаченому частиною частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

18 березня 2025 року близько 12:30 години ОСОБА_5 перебував в гостях своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де на грунті особистих неприязних відноснин у нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Того ж числа близько 12:35 години, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_5 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за вищевказаною адресою умисно наніс не менше п`яти ударів правим кулаком в обличчя та не менше трьох ударів в область грудної клітини ОСОБА_4 , завдавши їй наступні тілесні ушкодження: по 1 синцю в проекції правої та лівої вилицюватої кістки, ділянку травматичного набряку м`яких тканин в області перенісся, синці на задній поверхні правої половини грудної клітки, синець на розгинальній поверхні правого передпліччя, садно на розгинальній поверхні лівого передпліччя, садно на передній поверхні шиї ліворуч, які в сукупності, так і кожне окремо, по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень; забійні рани на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч, які в сукупності, так і кожне окремо, по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку у повному обсязі визнав та під час судового розгляду показав, що прийшов в гості додому до колишньої співмешканки ОСОБА_4 , де під час спілкування дізнався, що вона мала стосунки з іншим чоловіком. На грунті ревнощів він спричинив їй легкі тілесні ушкодження.

У вчиненому кримінальному проступку щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Оцінивши зазначені вище докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та взаємозв`язку достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є винуватим в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, і його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком;

- обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якою визнається щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого кримінального правопорушення та готовності нести кримінальну відповідальність;

- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до пунктів 6-1, 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- особу обвинуваченого, який судимий за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, та на цей час відбуває покарання в ДУ "Холодногірська ВК (№ 18)" (а. п. 55-72); на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті не перебував (а. п. 74), не одружений; за місцем проживання скарги на його поведінку не надходили (а. п. 73).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшує покарання, обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, позиції потерпілої ОСОБА_4 , яка просила призначити обвинуваченому мінімальне покарання, суд дійшов висновку, що застосування одного з більш м`яких видів покарання, що передбачені санкцією частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України, є недостатнім для досягнення мети покарання, передбаченої частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України. Тому, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді обмеження волі на строк, в межах санкції частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У цьому кримінальному провадженні, яке розглядається після постановлення вироку Зміївського районного суду Харківської області від 08.01.2024, встановлено, що ОСОБА_5 винуватий ще і в іншому кримінальному правопорушенні, яке вчинене після його ухвалення.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_5 належить призначити за сукупністю вироків.

Оскільки на час ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, відсутня потреба у застосуванні стосовно нього запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у кримінальному проступку, передбаченому частиною частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання у виді обмеження волі 1 (один) рік, що відповідно до підпункту б) пункту 1 частини 1 статті 72 Кримінального кодексу України дорівнює 6 (шести) місяцям позбавлення волі, приєднати 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі, що є частиною невідбутого покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.01.2024, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , з урахуванням строку відбутого покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 08.01.2024, рахувати з дня затримання - 30.07.2025.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1