ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2682/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/184/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання заступника начальника СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Хоростків Гусятинського району Тернопільської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, починаючи з 22.00 години вечора до 07.00 години кожного наступного ранку, за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 на строк досудового розслідування, а саме до 27 серпня 2025 року.

На підозрювану ОСОБА_8 суд поклав обов`язки: прибувати до слідчого СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області, прокурора або суду за першим викликом шляхом вручення повістки, надіслання її поштою або викликом по телефону; не залишати своє житло, в якому вона проживає в нічну пору доби починаючи з 22.00 години вечора до 07.00 години кожного наступного ранку; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; не спілкуватися із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілою ОСОБА_12 .

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000437 від 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ст. 166, ч. 3 ст. 135 КК України.

Відповідно до оголошеної підозри, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» - сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного жи ття та праці.

Також, відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 ., ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Водночас, мати дітей ОСОБА_8 , знаючи про те, що згідно загальних рекомендацій дітям віком до 12 років не рекомендується вживати лісові гриби через високий ризик отруєння, а також через те, що травна система дитини не завжди готова перетравлювати хітин, що міститься в грибах, маючи можливість належно доглядати дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , та виконувати встановлені законом обов`язки по догляду за дітьми, злісно, умисно таких обов`язків не виконувала, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, 27 жовтня 2024 року у вечірню пору доби по місцю свого проживання, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , злісно не виконуючи обов`язки по догляду за дітьми, не впевнившись у безпечності харчових продуктів, допустила вживання своїми дітьми ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та неповнолітньою ОСОБА_28 , яка перебувала тимчасово в гостях в сім`ї ОСОБА_29 , млинців з грибами, яких назбирав у лісовому масиві ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та приніс по місцю проживання сім`ї ОСОБА_29 .

В результаті, злісне невиконання матір`ю ОСОБА_8 , встановлених обов`язків по догляду за своїми дітьми призвело до тяжких наслідків щодо дітей, а саме: смерті ОСОБА_14 , яка настала від отруєння грибами, смерті ОСОБА_17 , причиною якої є гостре отруєння біологічними речовинами (грибами), до тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , у вигляді гострого отруєння грибами, що у своєму клінічному перебігу спричинило гостру печінкову недостатність, ОСОБА_15 та ОСОБА_18 у вигляді гострого отруєння грибами, що у своєму клінічному перебігу спричинило гостру печінкову і дихальну недостатність та за ознакою небезпеки для життя належить до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, - злісне невиконання батьками, встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Окрім того, відповідно до ч. 7 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» у разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . Крім того, станом на 27 жовтня 2024 року тимчасово в гостях в сім`ї ОСОБА_29 , перебувала неповнолітня ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ..

Так, 27 жовтня 2024 року у вечірню пору доби по місцю свого проживання, за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , злісно не виконуючи обов`язки по догляду за дітьми, не впевнившись у безпечності харчових продуктів, допустила вживання своїми дітьми ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та неповнолітньою ОСОБА_28 , яка перебувала тимчасово в гостях в сім`ї ОСОБА_29 , млинців з грибами, яких назбирав у лісовому масиві ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та приніс по місцю проживання сімї Микульських.

Водночас, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що її діти ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та неповнолітня гостя ОСОБА_32 , 27.10.2024 вживали млинці із грибами та у них проявились симптоми гострого отруєння, завідомо залишила їх в небезпеці.

Так, ОСОБА_8 , в період часу з 28.10.2024 по 30.10.2024, перебуваючи по місцю свого проживання, за адресою АДРЕСА_2 , достовірно розуміючи, що у її дітей ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_32 проявились симптоми гострого отруєння, вони перебувають в небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство та хворобу, будучи зобов`язаною піклуватися про дітей, маючи реальну можливість надати дітям необхідну медичну допомогу шляхом вчасного звернення до лікувального закладу, діючи умисно, завідомо залишила без допомоги останніх, що спричинило смерть трьох дітей та тяжкі наслідки в інших.

Як наслідок в результаті завідомого залишення без допомоги ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_32 , які перебували в небезпечному для життя стані і позбавлені були можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство та внаслідок хвороби, призвело до смерті ОСОБА_14 , яка настала від отруєння грибами, смерті ОСОБА_17 , причиною якої є гостре отруєння біологічними речовинами (грибами), смерті ОСОБА_32 , яка настала від отруєння грибами гепано-нефротоксичної дії з розвитком поліорганної (печінкової, ниркової, серцево-судинної) недостатності, до тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , у вигляді гострого отруєння грибами, що у своєму клінічному перебігу спричинило гостру печінкову недостатність, ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , у вигляді гострого отруєння грибами, що у своєму клінічному перебігу спричинило гостру печінкову і дихальну недостатність, за ознакою небезпеки для життя належить до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України, - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство та хворобу, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило смерть особи та інші тяжкі наслідки.

17.07.2025 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 166 КК України, а саме - злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дітьми, що спричинило тяжкі наслідки та ч.3 ст.135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство та хворобу, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, що спричинило смерть особи та інші тяжкі наслідки.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду від 17 липня 2025 року стосовно ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання заступника начальника СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, а саме до 27.08.2025 року.

Апелянт вказує, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що підставою для застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою є те, що на даний час діти повернуті матері ОСОБА_8 на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 09 липня 2025 року, проте повернення дітей матері ОСОБА_8 не свідчить, що такі перебуватимуть в безпеці.

Наголошує на тому, що наявні ризики, передбачені в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ст. 166, ч.3 ст.135 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі- за ст. 166 КК України до п`яти років, за ч. 3 ст. 135 КК України -на строк від трьох до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертає увагу, що в підозрюваної відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, без постійного місця роботи та джерела доходу.

Вважає, що інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, підозрювану ОСОБА_8 , її захисника, які заперечили апеляційну скаргу, просять ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

З клопотання заступника начальника СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області області вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ст. 166, ч.3 ст. 135 КК України та за їх вчинення законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від 3 до 8 років і, знаходячись на волі з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання зазначених ризиків застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів вважає, що слідчий-суддя, розглянувши вказане клопотання, вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також, з дотриманням вимог ст.196 КПК України правомірно ухвалив обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому було прийнято до уваги обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 166, ч.3 ст. 135 КК України, вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення та наявність можливого ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи дані обставини, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, слідчим суддею на підозрювану накладено певні обов`язки.

Також, колегія суддів приймає до уваги і те, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, на утриманні шестеро малолітніх дітей, виконує обов`язки покладені на неї слідчим суддею.

Щодо твердження прокурора про необхідність застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою з мотивів тяжкості вчиненого правопорушення, то з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (рішення W. проти Швейцарії), ризик переховування обвинуваченого від слідства і суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку.

Нових ризиків чи будь-яких характеризуючих відомостей про особу, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурором в апеляційній інстанції не наведено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 194, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді