У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.10.2023 у справі №760/13431/23,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.10.2023 у справі №760/13431/23.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що арешт на грошові кошти АТ «Сумський завод "Насосенергомаш"» було накладено ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.10.2023 року у справі № 760/13431/23 у межах кримінального провадження № 0001754, за ч. 3 ст. 110-2 КК України, з підстав нібито прямого або опосередкованого зв`язку зазначеного товариства з державою-агресором через бенефіціарних власників. Арешт було накладено з метою запобігання можливому перерахуванню коштів до російської федерації або використанню їх на підтримку дій, що загрожують національній безпеці України.

Однак 29.10.2024 року Вищим антикорупційним судом у справі № 991/10700/23 було ухвалено рішення про стягнення в дохід держави активів, у тому числі 90,6065% акцій АТ «Сумський завод "Насосенергомаш"», які контролювались через АТ «Група ГМС» та пов`язаних з нею осіб. Постановою Апеляційної палати ВАКС від 23.05.2025 року рішення та ухвала ВАКС залишені без змін, а управління вказаними активами передано Фонду державного майна України. Таким чином, станом на 09.06.2025 року АТ «Сумський завод "Насосенергомаш"» більше не має ані прямого, ані опосередкованого зв`язку з особами, що пов`язані з рф.

У зв`язку із втратою чинності обставин, які були підставою для накладення арешту, подальше застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є безпідставним. Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт підлягає скасуванню, оскільки зникли ризики використання вказаних коштів у шкоду державній безпеці, а також у зв`язку з передачею корпоративних прав державі Україна.

У зв`язку з викладеним, просить скасувати арешт накладений ухвалою суду від 03.10.2023 у справі №760/13431/23.

Заявник в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та дату повідомлявся належним чином. Проте, на адресу суду надіслав клопотання в якому заперечує у задоволенні клопотання про скасування арешту майна та просить відмовити у його задоволенні. 25.06.2025 на адресу суду на надіслав письмові заперечння на клопотання про скасування арешту.

Враховуючи розумні строки розгляду справи, слідчий суддя вважає, що неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду поданого клопотання, з урахуванням наявних матеріалів справи.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду судом встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБУ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування укримінальному провадженні № 0001754, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачного ч.3 ст. 110-2 КК України.

03.10.2023 у справі №760/13431/23 ухвалою слідчого судді Солом?янського районного суду м. Києва частково задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000715, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2023 року,

03 жовтня 2023 року по справі № 760/13431/23 Слідчий суддя Солом?янського районного суду м. Києва клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.12.2022р. за № 0001754 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.110-2 КК України задовольнив частково та наклав арешт на всі грошові кошти та право їх вимоги, а також залишки на рахунках, які підлягають задоволенню відповідно до вимог статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», із забороною розпоряджатися вказаними грошовими коштами, зокрема: на рахунок, який належить АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» (), залишок коштів 48 059 804,70 гривень.

Приймаючи рішення про накладення арешту на майно слідчий суддя дійшов висновку, що воно відповідає критеріям, які визначені у ст. 98 КПК України.

Так, слідчий суддя вважав, що накладення арешту на згадане майно є необхідним, з метою забезпечення збереження речових доказів врахувавши наявні матеріали провадження.

Під час розгляду даного клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею встановлено, що підстави для скасування арешту майна наразі не відпали.

При цьому, доводи заявника про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають дійсності, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що арешт на майно накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, та наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, на час розгляду слідчим суддею даного клопотання про скасування арешту майна, встановлено, що обставини, якими обґрунтовувався арешт не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала, що доведено прокурором, оскільки застосуваннязазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на даний час.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Наведене свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи вказані обставини та проаналізувавши зазначені в ухвалі слідчого судді від 03.11.2023 правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що арешт на вказане вище майно був накладений обґрунтовано та в жодному разі не призвів до надмірного обмеження прав власника, а також в повній мірі відповідав принципам пропорційності, «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства і основними правами людини, відповідно до практики ЄСПЛ.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.10.2023 у справі №760/13431/23.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 309, 369,376, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1