справа № 164/1232/23
п/с 1-кп/164/41/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 липня 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_12 , його захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченої ОСОБА_14 , її захисника ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селище Маневичі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 19 травня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурором ОСОБА_3 були подані клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , умотивовані тим, що зазначені особи, діючи в складі злочинної організації, створеної в період з 21 грудня по 28 грудня 2022 року та яка під керівництвом ОСОБА_7 функціонувала до 2 березня 2023 року, організували механізм надходження в ДУ «Маневицька ВК №42» наркотичного засобу. Під час досудового розслідування задокументовано шість епізодів постачання в установу виконання покарань наркотичного засобу, розведеного в продуктах харчування, а в період діяльності злочинної організації зафіксовано три таких випадки. Згідно із висновками експерта у негласно відібраних працівниками правоохоронних органів зразках цих продуктів наявний наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Тобто, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожен зокрема, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років із конфіскацією майна, а тому існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, і відносно обвинувачених необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки лише вказаний запобіжний захід зможе забезпечити їх належну процесуальну поведінку. Зазначив, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особистого зобов`язання не може бути застосовано відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , оскільки вони обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, ними виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно обвинуваченого тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня. Запобіжний захід у вигляді застави, відповідно до п.4,5 ч.4 ст. 183 КПК України, не може бути обраний до обвинувачених, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень щодо особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та щодо злочину, передбаченого ст. 255 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав із наведених у ньому підстав, просив задовольнити. Зазначив, що ризики, вказані у клопотанні, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, а тому є підстави для продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачені та їх захисники, кожен зокрема, заперечили щодо задоволення клопотань прокурора, вважають їх необґрунтованими, а ризики, вказані у клопотаннях надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що і на цей час не вирішене питання щодо його мобілізації, ризики, зазначені прокурором у клопотанні, є надуманими, суперечать ст. 62 Конституції України і практиці ЄСПЛ, а саме клопотання є незаконним.

Захисник ОСОБА_11 заперечив клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд, з огляду на практику ЄСПЛ, змінити обвинуваченим запобіжні заходи на більш м`які.

Захисник ОСОБА_10 просив змінити його підзахисному ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який через поганий стан здоров`я та відсутність належного лікування в умовах СІЗО.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 19 травня 2025 року було продовжено щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 липня 2025 року включно.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади забезпечення права на свободу та особисту недоторканність.

Згідно з вимогами ст.12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є передбачені ст.131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК.

На виконання вимог ст.178 КПК судом враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в яких обвинувачуються особи, відомості про них у сукупності з урахуванням сімейного та матеріального стану, суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Виходячи саме з такого розуміння положень ст. ст.177, 178 КПК, суд приходить висновку, що стороною захисту не надано суду доказів, які би підтверджували неможливість тримання під вартою обвинувачених та спростовували ризики, зазначені прокурором у клопотанні, а зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не гарантуватиме виконання покладених на обвинувачених обов`язків та суперечитиме завданням кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 183 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів до 6 вересня 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шістдесят днів до 6 вересня 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на шістдесят днів до 6 вересня 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строком на шістдесят днів до 6 вересня 2025 року включно, без визначення застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1