Справа № 191/1926/25
Провадження № 1-кп/191/123/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 07.03.2025 року, та угоду про визнання винуватості, укладену 17.04.2025 року між прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 , відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ (Кам`янське) Дніпропетровської області, громадянин України, українець, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого трьох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07.03.2025 року о 10 годині 20 хвилин, з метою придбання продуктів харчування, ОСОБА_5 прибув до приміщення магазину ТОВ «АТБ маркет», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Садова, 110.

Далі, знаходячись у приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_5 побачив на підлозі, поблизу овочевих полиць гаманець чорного кольору, який був загублений власницею ОСОБА_6 та в цей час, розуміючи, що у ньому можуть знаходитись цінне майно, у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану (введеного указом Президента Українивід 24.02.2022 №64/2022, продовженого указом Президента Українивід 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022, продовженого указом Президента Українивід 12.08.2022 №573/2022 строком на 90 діб - до 21.11.2022, продовженого указом Президента України №757/2022 строком на 90 діб - до 19.02.2023, та продовженого указом Президента України №58/2023 строком на 90 діб - до 20.05.2023, продовженого указом Президента України №254/2023 строком на 90 діб - до 18.08.2023, продовженого указом Президента України №451/2023 строком на 90 діб - до 16.11.2023, продовженого указом Президента України №734/2023 строком на 90 діб - до 14.02.2024, продовженого указом Президента України №49/2024 строком на 90 діб - до 14.05-.2024, продовженого указом Президента України №271/2024 строком на 90 діб - до 12.08.2024, продовженого указом Президента України №469/2024 строком на 90 діб - до 10.11.2024, продовженого указом Президента України №740/2025 строком на 90 діб - до 08.02.2025, продовженого указом Президента України №26/2025 строком на 90 діб - до 09.05.2025).

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, 07.03.2025 о 10 годині 27 хвилин, ОСОБА_5 , впевнившись що його дії носять таємний характер та непомітні для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, з метою подальшого звернення на свою користь, підняв з підлоги гаманець чорного кольору, в якому перебували грошові кошти у сумі 6670 гривень 00 копійок та таким чином викрав вказане майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_5 , покинув місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 6670 гривень 00 копійок.

17.04.2025 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000321 від 07.03.2025 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 з іншого боку, була укладена угод про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 394, 424, 468, 469, 472 474 КПК України в приміщенні Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, згідно умов яких ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та сторонами погоджено вид та міру покарання, передбачені в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив обставини справи таким чином як вони викладені в угоді та в обвинувальному акті. В день вчинення злочину після його затримання працівниками поліції він повернув 3025 грн., оскільки іншу частину коштів витратив. Пізніше в ході досудового розслідування він повернув потерпілій 3300 грн. Попросив у потерпілої вибачення. Крім того, пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки невиконання угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив суд затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого підтримав позицію обвинуваченого, зазначивши, що угода про визнання винуватості відносно останнього, укладена у відповідності із КПК та КК України, та в їх присутності, просив суд її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпілою ОСОБА_6 надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, зміст ст. ст. 468, 469, 472 КПК України їй роз`яснені та є зрозумілими, також підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, їй роз`яснені та є зрозумілими. Також в підготовчому судовому засіданні потерпіла пояснила, що дійсно обвинувачений повернув їй викрадені кошти, попросив у неї вибачення, тому претензій до нього немає, свою письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості підтвердила, погодилася на визначену в угоді міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілої, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченим та його захисником, повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КК України, КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, та його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також враховано особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, але притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, за місцем проживання характеризується посередньо, має трьох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, матеріальна шкода відшкодована повністю шляхом повернення обвинуваченим коштів потерпілій, попросив у неї вибачення, потерпіла претензій до нього не має.

В якості пом`якшуючих покарання обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, надав послідовні показання, не намагався уникнути відповідальності, в добровільному порядку в ході досудового розслідування відшкодував потерпілій завдану шкоду та вибачився перед нею.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, обвинувачений цілком розуміє, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.04.2025 року, укладену між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000321 від 07.03.2025 року, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_6 гаманець чорного кольору, грошові кошти 3025 грн. та банківська картка (т. 2 а. с. 12-13), повернути у власність потерпілій ОСОБА_6 ; що знаходяться в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а. с. 26), зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1