Справа № 204/5237/25
Провадження № 1-кс/204/1462/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро, клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіст слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_12 підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000132 від 27.01.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіст слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_12 підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000132 від 27.01.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_12 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 27.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 263-1 КК України та за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України. 24.02.2022, підрозділи збройних сил та інших формувань Російської Федерації за наказом президента Російської Федерації, розпочали широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів як військової, так і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку. У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» внесено зміни до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними, у тому числі Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 листопада 2024 року строком на 90 діб, який тривав на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення. На даний час, підрозділи збройних сил та інших формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. З невстановленого досудовим розслідуванням часу, представниками іноземної організації -Збройних Сил Російської Федерації посилено ведення розвідувально-підривної діяльності проти України, що полягає в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ тощо. Так, представник сил спеціальних операцій Збройних Сил РФ громадянин РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ., перебуваючи на території РФ, спільно з іншими представниками спеціальної служби держави-агресора, створив на території України розгалужену агентурну мережу з числа громадян України, якою керував за допомогою багатоплатформового месенджеру Telegram, який надає можливість створювати опціональні наскрізні зашифровані чати, здійснювати дзвінки, відеодзвінки, обмін файлами та інші функції, використовуючи при цьому SIM-карту оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_1 та обліковий запис у месенджері «Telegram» із конспіративним найменуванням « ОСОБА_9 ». Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, до підривної діяльності проти України ОСОБА_8 залучив військовослужбовця НОМЕР_2 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_3 ОМБр ЗСУ ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та її чоловіка військовослужбовця НОМЕР_4 окремого стрілецького батальйону НОМЕР_3 ОМБр ЗСУ ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які погодились виконувати завдання щодо підривної діяльності проти України, а саме виготовлення саморобних вибухових пристроїв, придбання та передачі бойових припасів та вибухових речовин. В свою чергу, незважаючи на зобов`язання по неухильному додержанню Конституції України та законів України, у невстановлений досудовим слідством час та при невстановлених досудовим слідством обставинах, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , діючи з мотивів непогодження з політикою представників державної влади України, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, зокрема щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів РФ, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаними про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим представниками іноземної організації - Збройних Сил РФ, підривної діяльності проти України на шкоду обороноздатності та державній безпеці України, за попередньою змовою, групою осіб, стали на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки - державної зради, що виразилося у наданні представнику іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, за таких обставин. Так, ОСОБА_7 , маючи умисел на надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України та введення в Україні воєнного стану, будучи проросійськи налаштованою особою, з використанням власного мобільного телефону марки «ОРРО RENO 12», IMEI: НОМЕР_5 з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_6 , використовуючи обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в багатоплатформовому месенджері «Telegram», вирішила надавати представнику іноземної організації - ЗС РФ, допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, а саме виконувати завдання представника сил спеціальних операцій Збройних Сил РФ громадянина РФ ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України та введення в Україні воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 год. 25 хв. 19.01.2025, використовуючи власний мобільний телефон марки «ОРРО RENO 12», IMEI: НОМЕР_5 , та власний обліковий запис у месенджері «Telegram» з найменуванням « ОСОБА_10 », що авторизований із використанням SIM-карти оператора мобільного зв`язку за номером НОМЕР_6 , діючи умисно на шкоду обороноздатності та державній безпеці України, на виконання злочинного завдання представника іноземної організації - представника ЗС РФ, громадянина РФ ОСОБА_8 отримала завдання щодо закладання схронів з гранатами та детонаторами з метою надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України представникам держави агресора. Для виконання вищевказаного завдання поставленого представниками ЗС РФ, громадянка України ОСОБА_7 після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України та введення в Україні воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 год. 25 хв. 19.01.2025 залучила свого чоловіка ОСОБА_5 для закладки схронів а саме ручних гранат типу «Ф-1», що в подальшому мають бути використані для підривної діяльності проти України. Так, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України та введення в Україні воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 год. 25 хв. 19.01.2025, здійснив закладку 5 (п`яти) ручних гранат типу «Ф-1» з вкрученим запалом «УЗРГМ-2 у селі Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області за географічними координатами «Google Maps» НОМЕР_8, поблизу електричної опори на якій нанесено напис блакитною фарбою «123ДЦ». В подальшому ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України та введення в Україні воєнного стану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18 год. 25 хв. 19.01.2025, здійснив закладку 6 (шести) ручних гранат типу «Ф-1» з вкрученим запалом «УЗРГМ-2 у селі Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області за географічними координатами «Google Maps» НОМЕР_8, поблизу електричної опори на якій нанесено напис блакитною фарбою «124ДЦ». Крім того, ОСОБА_5 , не відмовляючись від свого злочинного умислу на надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, перебуваючи у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, за попередньою змовою групою осіб з використанням власного мобільного телефону, з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 , в інтернет-месенджері «WhatsApp», у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 19.02.2025, здійснив пересилку координат з місцем закладання схронів, а саме 11 (одинадцяти) ручних гранат типу «Ф-1» з вкрученим запалом «УЗРГМ-2» своїй дружині ОСОБА_7 на обліковий запис «ОСОБА_11» інтернет-месенджеру «WhatsApp», що зареєстрований за абонентським номером НОМЕР_6 , з метою подальшого звітування останньою перед представниками іноземної організації - Збройних Сил РФ, допомоги у завданні шкоди суверенітету, недоторканності та виконанні підривної діяльності проти України. 21.02.2025 протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена, а останнього затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України. 21.02.2025 протиправна діяльність ОСОБА_7 була припинена , а останню затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 263-1 КК України. В той же день, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.04.2025. Далі, 17.04.2025 постановою керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 від 27.01.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 21.05.2025. Після чого, 17.04.2025 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.05.2025, без визначення розміру застави. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 263 КК України, у повній мірі обґрунтовується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 21.02.2025; протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дії від 18.02.2025; протоколом огляду місця події від 19.02.2025; протоколом слідчого експерименту від 31.03.2025; висновком вибухово-технічної експертизи № КСЕ-19/104-25/9235 від 29.04.2025; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності. Разом із тим, з метою закінчення досудового розслідування необхідно: встановити та допитати у якості свідків осіб, які можуть бути обізнані щодо протиправної діяльності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, що зберігаються у операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 »; провести детальний аналіз відомостей отриманих за результатами тимчасових доступів до речей та документів, що зберігаються у операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_10 »; здійснити тимчасовий доступ до речей і документів та аналіз інформації щодо отримання поштових відправлень, що знаходяться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 »; отримати висновки призначених судових експертиз комп`ютерної техніки та програмних продуктів; провести детальний огляд матеріалів судових експертиз комп`ютерної техніки та програмних продуктів, після надходження останніх з експертної установи; здійснити аналіз інформації щодо руху коштів по банківських рахунках підозрюваних; скласти та вручити обвинувальний акт підозрюваним; виконати інші слідчі дії, необхідність в яких виникне в ході виконання вище перелічених слідчих дій. Результати проведення зазначених слідчих (розшукових) дій, судових експертиз та заходів мають важливе значення для судового розгляду кримінального провадження та для виконання яких потрібен час не менше трьох місяців. Обставинами, що перешкоджали здійсненню вищевказаних слідчих (розшукових) дій та заходів, є виняткова складність кримінального провадження, а саме: великий обсяг проведення необхідних слідчих (розшукових) дій та прийняття процесуальних рішень; тривалість проведення огляду вилучених у ході обшуків речей, комп`ютерної та мобільної техніки; велика кількість експертиз; складність та тривалість окремих експертиз; великий обсяг інформації, отриманої під час здійснення досудового розслідування, котрий необхідно перевірити, проаналізувати та прийняти відповідні процесуальні рішення з метою об`єктивного та неупередженого досудового розслідування, введення воєнного стану на території України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити з наступних підстав: Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є винятковим та вбачається єдино можливим запобіжним заходом, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії. Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: Враховуючи морально - психологічне становище ОСОБА_5 , існує ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, унеможливить притягнення останнього до встановленої законом кримінальної відповідальності. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого

2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи. Також, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. 2) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується: До теперішнього часу триває російська агресія проти України, діє воєнний стан, тому враховуючи позицію обвинуваченого щодо не визнання вини, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти та вчинити нові кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є недоцільним, оскільки обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, зокрема вчинення злочину проти основ національної безпеки в умовах воєнного стану та збройної агресії Російської Федерації, свідчать про нехтування ним встановлених чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином він, у разі обрання інших запобіжних заходів віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства. Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Крім того, оцінюючи в сукупності викладене, інші запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_5 та відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України, є необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду із зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволенні клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання, просили застосувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши пояснення сторін, приходжу до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.04.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.05.2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 19.05.2025 року, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132, до п`яти місяців, тобто до 21 липня 2025 року.

Згідно ч.1 ст.176 КПК України, Запобіжними заходами є: 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

В судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна та у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підозрювана відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер вчиненого кримінального правопорушення, який свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіст слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_12 підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000132 від 27.01.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 60 днів, тобто до 17 липня 2025 року, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1