Провадження 1-кп/193/115/25
В И Р О К

іменем України

26 серпня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження №0000028 від 07.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоолексіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 (фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , згідно вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2025 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 за місцем свого проживання, а саме на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , незаконно посіяв насіння коноплі та після того як з висіяного насіння зійшли рослини коноплі, з метою доведення рослин до стадії дозрівання, здійснював догляд за ними, а саме - проріджував, поливав та прополював від бур`янів, і таким чином незаконно вирощував 82 рослини коноплі.

Під час обшуку, проведеного 07 липня 2025 року працівниками відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області за вищевказаним місцем проживання ОСОБА_3 , було виявлено на присадибній земельній ділянці всього 82 кущі рослин, ззовні схожих на рослини роду коноплі, а саме між житловим будинком та сільськогосподарським приміщенням 68 таких кущів, під парканом позаду сільськогосподарського приміщення 4 таких кущів та по периметру городу 10 таких кущів. Всі 82 кущі ззовні схожі на рослини роду коноплі мали ознаки догляду за ними (прополоті та политі) та які у подальшому працівниками поліції були вилучені і згідно висновків експертів судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-25/27610-НЗПРАП від 15.07.2025, №СЕ-19/104-25/27616-НЗПРАП від 14.07.2025 та №СЕ-19/104-25/27656-НЗПРАП від 16.07.2025 є рослиною роду Конопля (Canabis).

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 310 КК України, як незаконний посів, вирощування конопель у кількості більше п`ятдесяти рослин.

На досудовому розслідуванні між сторонами кримінального провадження прокурором Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 24.07.2025 було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 310 КК України, за змістом якої підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років, але із можливістю звільнення ОСОБА_3 на підстав ст. 75 КК України від відбування цього покарання, встановивши іспитовий строк та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України .

Судом встановлено, що ця угода за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 310 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації злочину та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі .

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано у обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, які йому зрозуміло та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями статтей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України з призначенням йому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з можливістю звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

При чому тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються винятково судом.

Зважаючи на те, що обвинувачений з одного боку характеризується за місцем свого проживання винятково позитивно, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв у розкритті злочину, відсутні будь-які обтяжуючі обставини, а з іншого боку не вперше притягується до кримінальної відповідальності, зокрема востаннє відбував покарання саме за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 5 років і 2 місяців позбавлення волі, яке відбув 08.02.2016, і хоча судимість за вчинення вказаних злочинів вже погашена, обвинувачений знову повернувся до протиправної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, тому суд вважає за необхідне звільняючи останнього від відбуття призначеного покарання визначити йому іспитовий строк у середньому розмірі, визначеному ч.4 ст. 75 КК України, а саме 2 роки.

Крім того, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на обвинуваченого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, слід покласти обов`язки, передбачені частиною першою цієї статті, необхідні і достатні для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні на проведення експертиз дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-25/27610-НЗПРАП від 15.07.2025 у розмірі 6 239,80 грн, №СЕ-19/104-25/27616-НЗПРАП від 14.07.2025 у розмірі 2674,20 грн. та №СЕ-19/104-25/27656-НЗПРАП від 16.07.2025 у розмірі 2674,20 грн., підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів наркотичних засобів, належить вирішити у відповідності до приписів п. 3,5 ч. 9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 липня 2025 року між прокурором Софіївського відділу Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України і призначити йому узгоджену міру покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п.2 ч.3, п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати понесені на проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів за №СЕ-19/104-25/27610-НЗПРАП від 15.07.2025 у розмірі 6239,80 грн, за № СЕ-19/104-25/27616-НЗПРАП від 14.07.2025 у розмірі 2674,20 грн. та за №СЕ-19/104-25/27656-НЗПРАП від 16.07.2025 у розмірі 2674,20 грн, що у загальному розмірі складає 11 588 (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 20 копійок.

Речові докази, - рослини роду конополі (Canabis) у кількості 82 (вісімдесят дві) шт, які зберігаються у камері схову речових доказів ВП № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області (м.к.п. а.с.13), - знищити.

Матеріали кримінального провадження №0000028 від 07.07.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/1051/25 (провадження №1-кп/193/115/25).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вирок вважається таким, що не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1