Справа № 202/6283/25
Провадження № 1-кс/202/4911/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра, клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного за ч.1 ст.255, ч.4 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого захисник посилається на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000076, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2025 року, в рамках якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.255 КК України та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Новими обставинами, які не розглядалися слідчим суддею раніше є те, що 26 лютого 2025 року суддею Кіровського районного суду місті Дніпропетровська ОСОБА_6 було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт (з позбавленням права користування та розпорядження) на наступне майно ОСОБА_4 : земельні ділянки з кадастровими номерами :01:010:1138, :01:013:0187, :02:001:0234, :02:001:0244,

:02:001:0230, :02:001:0221, :02:001:0236, :02:001:0220, :02:001:0235, :02:001:0238, :02:001:0239, :02:001:0231, :02:001:0222, :02:001:0243, :02:001:0229, :02:001:0228,

:02:001:0237, :01:010:0056, :01:010:0057, :02:001:0217, :02:001:0218, :04:010:0233, :01:004:0010, :02:001:0214, :01:010:0046, :01:010:0045, :01:010:0037; будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (А-1 адміністративна будівля, Б-1, В-1 будівлі дозборки сільськогосподарських машин, Г-1 будівля лабораторії, Д-1 навіс, К-1 вбиральня, Л-1 колодязь, Е-1, Ж-1, З-1 ангари, №1,2 огорожа, №3 вагова автомобільна, І-бруківка); частка статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) у фермерському господарстві «АГРО-АЛЬЯНС» (код за ЄДРПОУ 37473039) у розмірі 1000,00 гривень, що становить 50% розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду); частка статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) у фермерському господарстві «АГРОНОВАТОР» (код за ЄДРПОУ 33002277) у розмірі 1000,00 гривень, що становить 100% розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду). 18 червня 2025 року суддею Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_6 за клопотанням адвоката ОСОБА_5 було знято арешт з земельних ділянок з кадастровими номерами :01:010:1138, :01:013:0187, :02:001:0234, :02:001:0244, :02:001:0230, :02:001:0221, :02:001:0236, :02:001:0220, :02:001:0235, :02:001:0238, :02:001:0239, :02:001:0231, :02:001:0222, :02:001:0243, :02:001:0229, :02:001:0228, :02:001:0237, :01:010:0056, :01:010:0057, :02:001:0217, :02:001:0218, :04:010:0233, :01:004:0010, :02:001:0214, :01:010:0046, :01:010:0045, :01:010:0037; та будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 (А-1 адміністративна будівля, Б-1, В-1 будівлі дозборки сільськогосподарських машин, Г-1 будівля лабораторії, Д-1 навіс, К-1 вбиральня, Л-1 колодязь, Е-1, Ж-1, З-1 ангари, №1,2 огорожа, №3 вагова автомобільна, І-бруківка). У відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 є власником та керівником Фермерського господарства «АГРОНОВАТОР» (код 33002277), власником та заступником керівника Фермерського господарства «АГРОАЛЬЯНС» (код 37473039) та власником та керівником ТОВ «АГРАРІЙ 2024» (код 45369749). Основним видом діяльності означених підприємств є сільське господарство, в тому числі вирощування зернових та зернобобових культур. В означених підприємствах працюють 10 працівників, які є 6 з яких є підлеглими ОСОБА_4 . Функціональними обов`язки ОСОБА_4 є контроль діяльності підлеглих, пересування по району, області та Україні для огляду полів, стану посівів, проведення перемовин щодо реалізації зернових та технічних культур, закупівлі посівного матеріалу та добрив. Враховуючі зняття арешту з майна ОСОБА_4 та поновлення його права на користування та розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення та того, що він є власником та користувачем землі сільськогосподарського призначення в кількості 648,97га (у власності ОСОБА_4 41,35га, на праві користування (оренда) 65,2га, ФГ «АГРО-НОВАТОР» 87,27 га, ФГ «АГРО АЛЬЯНС» 455 га.), у нього є нагальна необхідність в організації та управлінні означеними підприємствами задля можливості своєчасної сплати заробітної плати працівникам означених підприємств, сплати податків та зборів. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 18 червня 2025 року встановлено: Судом встановлено, що кримінальне провадження триває з 05 лютого 2024, і у ньому виконано більшість слідчих (розшукових), процесуальних дій. Тепер кримінальне провадження перебуває на завершальній стадії. Викладене абсолютно свідчить про істотне зменшення процесуальних ризиків, які суд брав до уваги при обтяженні майна підозрюваного». Ухвала суду набула законної сили, в апеляційному порядку прокуратурою не оскаржувалася. З огляду на означене та те, що під час перебування на цілодобовому домашньому арешті ОСОБА_4 жодного разу не порушував умов та обов`язків зазначених в ч.5 ст.194 КПК України, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби в повній мірі забезпечить належну поведінку та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , а також надасть його можливість в повній мірі брати участь в керуванні господарської діяльності належних йому підприємств. Крім того вважаємо за необхідне зазначити що ОСОБА_4 має активну громадську позицію, допомога військовим, на утримані має 4-х неповнолітніх дітей. Враховуючи вищевикладене, станом на 09 травня 2025 року день розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчому судді не було відомо про вказані вище обставини, що позбавило суд можливості більш критично оцінити обґрунтованість ризиків, як ключової підстави для обрання запобіжного заходу. Слід зазначити, що в своїх ухвалах про застосування до Смішка запобіжного заходу, судами було встановлено існування єдиного ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховування, інших ризиків прокуратурою доведено не було. ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався. 17 лютого 2025 року самостійно, без додаткового примусу, добровільно з`явився до другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженням слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава Дніпропетровської обласної прокуратури за адресою: м.Дніпро, вул.Воскресеньска, 10. ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Підозрюваний ОСОБА_4 має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2012 року народження, ОСОБА_8 , 2012 року народження. ОСОБА_9 , 2013 року народження, ОСОБА_10 , 2016 року народження. Як було зазначено вище, ОСОБА_4 є власником та директором трьох підприємств, які займаються сільськогосподарським товаровиробництвом та обробляють 648,97га землі. ОСОБА_4 має активну громадську позицію, постійно допомагає військовим та міській громаді. Зазначені обставини у своїй сукупності підтверджують наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, що може слугувати підставою застосування більш м`якого запобіжного заходу. В свою чергу, в матеріалах кримінального провадження немає жодного доказу, який би хоч якось давав підстави об`єктивному спостерігачу дійти висновку, що ОСОБА_4 і справді має намір переховуватися від слідства. Так, навіть при праві Смішка, яка батька чотирьох неповнолітніх дітей на виїзд з України, він дізнавшись про наявність підозри за першим викликом прокурора добровільно з`явився для участі у слідчих діях, ці обставити додатково доводять відсутність ризику переховування, що передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також на сьогоднішній день, досудове слідство фактично закінчується, зібрані всі докази, допитані всі можливі свідки, проведені всі експертизи, інше, що в свою чергу є обставиною зменшення будь яких ризиків. На підставі викладеного, захисник просить змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав та вказав, що на даний час суттєво змінилися обставини, порівняно з тими, які існували та були встановлені на момент застосування запобіжного заходу. Просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила позицію захисника та просив задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні факт того вказані у клопотанні обставини є такими, що не розглядалися слідчим суддею під час винесення ухвали й відповідно вони є новими не оспорив, а тому не вбачав підстав задля застосування слідчим суддею положень ч. 5 ст. 206 КПК України та залишення без розгляду даного клопотання. Проти задоволення вимог клопотання заперечував, зазначивши, що вони є необгрунтованими. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

В судовому засіданні встановлено, що подане захисником клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.200 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя не вбачає підстав для залишення даного клопотання без розгляду на підставі ч. 5 ст. 202 КПК України, з урахуванням позиції прокурора, оскільки у клопотанні про зміну запобіжного заходу зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, що не оспорено прокурором у судовому засіданні.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 09.05.2025 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

При цьому, як встановлено слідчим суддею, під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України, наявність ряду ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного, судом було встановлено, що сторона захисту надала докази, які свідчать про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики за місцем проживання та роботи, а також його належну процесуальну поведінку.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне врахувати вищевказані обставини як такі, що можуть істотно вплинути на обґрунтованість застосування обмежувального заходу, у контексті дотримання принципів необхідності, пропорційності та забезпечення прав людини.

Вказані фактичні дані не оспорені прокурором.

Разом з тим, стороною захисту надано докази про наявність фактичних обставин, що у своїй сукупності свідчать про суттєве зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, ризиків його переховування від органу досудового розслідування або суду, знищення, приховування або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, про зменшенні ризику, передбаченого п 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що 7 лютого 2025 року громадянин ОСОБА_4 , діючи самостійно, без будь-якого примусу, добровільно прибув до Другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтава, а саме до Дніпропетровської обласної прокуратури, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 10, з метою участі у відповідних процесуальних діях. ОСОБА_4 зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Він є батьком чотирьох неповнолітніх дітей, зокрема: ОСОБА_7 , 2012 року народження, ОСОБА_8 , 2012 року народження, ОСОБА_9 , 2013 року народження, та ОСОБА_10 , 2016 року народження, що підтверджує наявність у нього обов`язків щодо утримання та догляду за дітьми. Крім того, ОСОБА_4 є власником та керівником трьох суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у сфері сільськогосподарського товаровиробництва, зокрема обробляють 648,97 га сільськогосподарських земель, що свідчить про його економічну інтеграцію у місцеву спільноту та активну трудову діяльність. Підозрюваний має активну громадянську позицію, на постійній основі здійснює допомогу військовослужбовцям Збройних Сил України, а також підтримує ініціативи міської громади. Сукупність наведених соціально значущих чинників підтверджує наявність у ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, може бути підставою для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт. Сукупність зазначених обставин свідчить про наявність у підозрюваного ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, що свідчить про зменшення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України станом на момент розгляду даного клопотання також суттєво зменшився та є практично малоймовірним, оскільки, як встановлено слідчим суддею, докази по кримінальному провадженні знаходяться в розпорядженні органу досудового розслідування та підозрюваний не має до них доступу.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, також станом на момент розгляду даного клопотання є мінімальним. Це обумовлено тим, що підозрюваний не перебуває у будь-яких службових чи інших відносинах, що б дозволило йому впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. Також на даний час відсутні факти, які б могли свідчити про спроби узгодження показань, тиску на свідків або перешкоджання встановленню істини у справі. Таким чином, сукупність об`єктивних обставин свідчить про відсутність реального впливу ОСОБА_4 на інших учасників кримінального провадження. Слідчий суддя приходить до висновку, що вказаний ризик є не лише мінімальним, але й за своєю суттю декларативним, та не обґрунтовує необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також є мінімальним, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та позитивні характеристики.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Так, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вказані об`єктивно існуючі та встановлені слідчим суддею фактичні обставини приводять слідчого суддю до висновку, що існуючий запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , станом на момент розгляду даного клопотання є занадто суворим й досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України можливе шляхом зміни вказаного запобіжного заходу на інший більш м`який, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, на час розгляду даного клопотання зменшилися.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що стороною захисту доведено необхідність зміни запобіжного заходу, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Таким чином, вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу на який необхідно змінити запобіжний у виді тримання під вартою, виходячи з даних про вік та стану його здоров`я, міцності його соціальних зв`язків, наявністю постійного місця проживання, наявнісь місця роботи, відсутністю судимостей, відсутність ризику летальності, слідчий суддя вважає, що доцільним, об`єктивним, відповідним обставинам даного кримінального провадження та таким, що досягне мети застосування запобіжного заходу зокрема ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, буде зміна підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло у період часу 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на 5 (п`ять) днів, до 07 липня 2025 року включно, з покладенням обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про необгрунтованість підозри, то слідчий суддя критично вказані доводи, оскільки на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Щодо порядку оскарження даної ухвали, слідчий суддя зазначає, що стаття 309 КПК України передбачає вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, можливість оскарження ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу до вказаного переліку не належить.

Таким чином дана ухвала оскарженню не підлягає.

Така позиція узгоджується з усталеною практикою Дніпровського апеляційного суду, яка викладена в ухвалі від 23.11.2022 року (справа Провадження № 11-с/803/2030/22, Справа № 202/9352/22).

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло у період часу 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на 5 (п`ять) днів, до 07 липня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора, та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати у період часу 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань.

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді діє в межах строку досудового розслідування до 07.07.2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ГУНП у Дніпропетровській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1