Справа №504/493/19
Провадження №1-кп/504/161/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2025с-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , цивільного позивача ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Доброслав Одеського району Одеської області матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, освіта вища, працюючого на посаді котельника в Новофедорівському закладі дошкільної освіти, одруженого, має на утриманні н/л дитину 2017 р.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.286 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до змісту обвинувального акту, ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що 18.10.2014, в період часу з 08:30 до 09:00, у світлий час доби, водій ОСОБА_14 , керуючи легковим пасажирським автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини автодороги «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ», яка має дві смуги для руху транспортних засобів в напрямку м. Одеси і одну смугу для руху транспортних засобів в напрямку м. Миколаїв, розділених між собою лінією горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, з боку м. Миколаїв в напрямку м. Одеси, та наближався до нерегульованого перехрестя з другорядною дорогою, яка веде до м. Южне Одеської області.

В цей час у зустрічному напрямку, тобто по правій смузі проїзної частини автодороги «Одеса Мелітополь Новоазовськ», з боку м. Одеси в напрямку м. Миколаїв, здійснював рух легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 .

Під час руху по автодорозі «Одеса - Мелітополь - Новоазовськ», наближаючись до ділянки, розташованої на 51 км + 400 м в Лиманському (Комінтернівському) районі Одеської області, маючи реальну і об`єктивну можливість виявити попереду свого автомобіля легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_3 , який здійснював рух у зустрічному напрямку по правій смузі проїзної частини свого напрямку руху, та маючи можливість надати дорогу цьому автомобілю перед виконанням маневру повороту, водій ОСОБА_14 в порушення вимог п. 2.3. (б) «Правил дорожнього руху» України, згідно з яким:

п.2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну та неправильно її оцінив, і діючи з необережності, яка виразилася в злочинній самовпевненості, в порушення вимог п.п. 1.5., 10.1., 10.4. «Правил дорожнього руху» України, які наказують:

п.1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровя громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.10.4. «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю», не надав дорогу зазначеному зустрічному автомобілю, а змінив напрямок руху керованого ним автомобіля вліво і став виконувати маневр повороту ліворуч в напрямку другорядної дороги, яка до м.Южне, Одеської області, під час чого виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення правою передньою кутовою стороною кузова керованого ним автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , з лівою передньою стороною кузова автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_2 .

Після зіткнення автомобілів легковий автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_4 , виїхав за межі проїзної частини на праве узбіччя, де відбувся наїзд цього автомобіля на металевий стовп рекламного щита.

Сторона обвинувачення вважає, що допущенні водієм ОСОБА_14 порушення вимог п.п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді загибелі потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , а також спричинення потерпілим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_14 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, і якщо вони спричинили загибель кількох осіб.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що він має великий досвід водіння, в нього відкриті всі водійські категорії. Так, 18.10.2014р. після 08 год., він керуючи транспортним засобом «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , рухався по трасі «Новоодеса-Миколаїв», з боку м.Миколаїв в напрямку м.Одеса, а саме він разом із цивільною дружиною ОСОБА_15 їхали на ринок. Автомобіль був завантажений овочами (приблизно до 1 тони). Погода була суха, світла пора доби, дорога має ізгиб праворуч та напрямок донизу, дорожнє покриття нормального стану. Коли він наблизився до перехрестя із другорядною дорогою, що веде до м.Южний, під`їжджаючи до розвилки дороги, він включив лівий покажчик повороту, його автомобіль перебував у «додатковому кармані» та зупинився, пропустив зустрічний автомобіль, після чого він побачив кришу іншого транспортного засобу - «MITSUBISHI PAJERO SPORT», який на великій швидкості рухався з м.Одеса в бік м.Миколаїв. Його автомобіль нерухомо стояв, одне з коліс було на зустрічній смузі, а інше колесо на своїй смузі руху. Швидкість автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT» була дуже велика, вважає, що приблизно 150 км/год., водій автомобіля почав вивертати вправо, мабуть хотів об`їхати, однак відбулося зіткнення, а саме удар був «в лоб» зі зміщенням справа ближче до центру. Він втратив свідомість, йому переламало ноги рульовою колонкою. Пасажир автомобіля його цивільна дружина ОСОБА_15 , як йому сказали, вилетіла з автомобіля, від чого загинула. Потім він дізнався, що в автомобілі «MITSUBISHI PAJERO SPORT» загинуло дві особи. Після події його відвезли в лікарю м.Южний, потім перевезли за місцем мешкання, його забрала перша дружина, він був лежачим та два роки не рухався. Згодом він найняв адвокатів, почав цікавитися обставинами ДТП, йому повідомили, що поки що нічого робити не потрібно. Більш ніж через чотири роки йому зателефонував слідчий та запропонував приїхати надати покази. Автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , який було повернуто йому на зберігання, наразі перебуває в нього дома, він його не відновлював.

Судом було роз`яснено обвинуваченому про сплив строків давності у даному кримінальному провадженні, однак останній заперечував проти закриття кримінального провадження із даної нереабілітуючої підстави, вважаючи, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення не доведена.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 18.10.2014р. вранці, точного часу не пам`ятає, він разом зі своєю сім`єю (дружина ОСОБА_6 , теща ОСОБА_7 , тесть ОСОБА_16 , два сини ОСОБА_17 та ОСОБА_9 ) їхали на весілля до м.Миколаїв, а саме він керував автомобілем «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_2 , який належить йому та був технічно справним. Ділянка дороги без розміток, дорожніх знаків на той час там зовсім не було, дорожнє покриття «шифер» від фур. Рухаючись по проїзній частини з боку м.Одеси в напрямку м.Миколаїв, біля 08:45 год. він побачив, що назустріч, тобто про проїзній частині з боку м.Миколаєва в напрямку м.Одеса, на ділянці розв`язці, де дорога йде на поворот (заокруглення), виїхав мікроавтобус «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» білого кольору. Мікроавтобус без ввімкнення повороту робив маневр повороту ліворуч в напрямку другорядної дороги, яка веде до м.Южне. Йому здавалося, що мікроавтобус швидко наближається, можливо мікроавтобус рухався зі швидкістю приблизно 40 км/год. В свою чергу його швидкість була приблизно 90-95 км/год. Перед зіткненням він змінив напрямок руху свого автомобіля вправо з метою уникнення ДТП, однак запобігти зіткненню не вдалося. Зіткнення відбулося на його смузі руху, с правої сторони, майже біля узбіччя. Він втратив свідомість та прийшов до тями, коли лікарі карети швидкої допомоги вкладали його в автомобіль, внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження середнього ступеню важкості, його тесть та син загинули. На питання захисника-адвоката ОСОБА_13 пояснив, що можливо на якійсь ділянці дороги його швидкість була 148-155 км/год, він точно не знає, бо на спідометр постійно не дивився. Його автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_2 , який визнано речовим доказом та передано йому на відповідальне зберігання протягом 6-7 років перебував на майданчику в гаражному кооперативі, однак потім йому повідомили, щоб він його прибрав, тому він вивіз транспортний засіб, його розібрали на запчастини, фізично автомобіля немає з 2024р.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що вона разом із родиною їхали на весілля до м.Миколаїв на автомобілі «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_2 . Вона сиділа на додатковому сидінні (прикріплене сидіння у багажному відділенні), паском безпеки пристебнута не була. З якою швидкістю вони рухалися вона не знає. По дорозі їй зателефонувала племінниця і вона повідомила їй, що вони перебувають біля м.Южне. Як сталося ДТП вона не зрозуміла, вона не пам`ятає, щоб їх автомобіль гальмував. Внаслідок ДТП загинув її батько та старший син ОСОБА_17 . В лікарні вона побачила чоловіка з перев`язаною головою та матір з подряпинами обличчя. Вона автомобілем не керує, посвідчення водія не отримувала.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що обставини ДТП не пам`ятає, отямилася в лікарні.

Допитаний в судовому засіданні свідок (цивільний позивач) ОСОБА_9 пояснив, що на момент ДТП він був неповнолітнім (15 років). Зранку вони із батьками поїхали до бабусі та дідуся, забрали їх на вирушили на весілля до м.Миколаїв. Він сидів на передньому пасажирському сидінні біля батька, який керував автомобілем «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_2 , був пристебнутий паском безпеки. Він дивився по сторонам, на батька та періодично на спідометр, перед ДТП їх автомобіль рухався зі швидкістю приблизно 90 км/год. Дорога була погана, рельєфна, у вигляді «шиферу», погода була сухою. Як сталося зіткнення він не пам`ятає, все трапилося дуже швидко. Прийшов до тями у швидкій, вдарився головою об подушку безпеки, після чого був на лікуванні приблизно місяць у дитячій лікарні.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою, в судові засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку із незадовільним станом здоров`я, тому, з врахуванням того, що остання не була свідком події, з огляду на думку учасників кримінального провадження суд визнав можливим не проводити її допит.

Дослідивши докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_14 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, і якщо вони спричинили загибель кількох осіб, - не доведена.

Такий висновок суд робить на підставі наступних обставин.

Обвинувачення ОСОБА_14 фактично, ґрунтуються на показах свідка та потерпілого та наданих суду стороною обвинувачення висновках експертизи, які за результатами дослідження мають різні висновки, суперечать один одному та проводились за матеріалами кримінального провадження, а саме:

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 5426 від 24.12.2014 по дослідженню технічного стану систем керування і ходової частини автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_4 (виконавець Одеській науково-дослідний інститут судових експертиз) Ходова частина, рульове керування й гальмова система автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_4 до моменту настання ДТП перебували в працездатному стані й забезпечували водієві технічну можливість рухатися й утримувати автомобіль у будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомою йому ефективністю. В цих системах не було несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автомобіля від вибраного напрямку руху або відмову систем (т.1. а.с. 199-200);

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 5425 від 25.12.2014 по дослідженню технічного стану систем керування і ходової частини автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 (виконавець Одеській науково-дослідний інститут судових експертиз) - Ходова частина, рульове керування й гальмова система автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 до моменту настання ДТП перебували в працездатному стані й забезпечували водієві технічну можливість рухатися й утримувати автомобіль у будь-якому обраному ним напрямку, здійснювати гальмування з відомою йому ефективністю. В цих системах не було несправностей, які могли б обумовити раптове для водія відведення автомобіля від вибраного напрямку руху або відмову систем (т.1. а.с.205-206);

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 5424 від 06.02.2015 по дослідженню механізму зіткнення автомобілів «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_4 і «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 (виконавець Одеській науково-дослідний інститут судових експертиз):

1. В умовах події, автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT» спочатку своєю передньою частиною зліва, ударно взаємодіяв з передньою правою кутовою частиною автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER».

Кут між поздовжніми осями транспортних засобів становив близько 115-120? відлічуваний від лінії поздовжньої осі автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» до перетинання з лінією поздовжньої осі автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT» проти ходу годинної стрілки.

2. Зіткнення автомобілів «MITSUBISHI PAJERO SPORT» і «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», мало місце на смузі напрямку руху убік м.Миколаєва (напрямку первісного руху автомобіля «MITSUBISHI) перед місцем початку локалізації подряпин дорожнього покриття.

Через не інформативність інформації зафіксованої на місці ДТП, визначити розташування автомобілів «MITSUBISHI PAJERO SPORT» і «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» у момент контактної взаємодії щодо границь проїзної частини дороги, у розглянутому випадку, не представляється можливим (т.1. а.с.211-212);

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 4319 від 30.05.2017 по дослідженню обставин зіткнення автомобілів «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_4 і «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 (виконавець Одеській науково-дослідний інститут судових експертиз) проведеної за результатами отриманими в ході слідчого експерименту за участю свідка водія - ОСОБА_18 26.07.2016 року:

1,2. Дії водія автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» у розглянутій дорожньо-транспортній ситуації, регламентувалися вимогами пунктів 10.1, 10.4 ПДР, згідно з яким йому було необхідно переконатися в безпеці й безпосередньо перед маневруванням дати дорогу автомобілю Mitsubishi Pajero, який рухався у зустрічному напрямку.

Належним виконанням зазначених вимог пунктів 10.1,10.4 ПДР водій автомобіля Volkswagen Transporter мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем Mitsubishi Pajero.

Дії водія автомобіля Mitsubishi Pajero у розглянутій ситуації регламентувалися вимогами п.12.3 ПДР, які передбачають необхідність зниження швидкості до зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху.

Однак в умовах події водій автомобіля Mitsubishi Pajero був позбавлений технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Volkswagen Transporter і в силу цього, перебував в аварійній ситуації.

3. Оскільки водій автомобіля Volkswagen Transporter належним виконанням вимог пунктів 10.1, 10.4 ПДР мав технічну можливість запобігти зіткненню, а водій автомобіля Mitsubishi Pajero такої можливості не мав і перебував в аварійній ситуації, з позиції експертного аналізу в причинному зв`язку з фактом ДТП перебувають дії водія автомобіля Volkswagen Transporter (т.3. а.с.40-41);

Згідно висновку судової фототехнічної експертизи № 917-А від 20.09.2018 (виконавець ОНДЕКЦ): При використанні спеціалізованого відеопрогравача GVSinglePlayer, який був наданий з відеофайлами, приблизна швидкість руху автомобіля Mitsubishi Pajero Sport виходячи з частоти кадрів відеофайлу «Event3649005» 6 кадрів у секунду, складає 148,2 км/год. (т.3 а.с.47-50);

Згідно висновку судової фототехнічної експертизи № 3-05/474 від 03.07.2015 (виконавець ОНДЕКЦ): На наданому на дослідження відеозаписі «Event3649005» в інтервалі часу 08.37:47.690 до 08:37:52.796 відображено рух транспортного засобу, а саме автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT» (т.3 а.с.184-185);

Згідно висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 18-4966/4967/4968 від 13.12.2018 (виконавець Одеській науково-дослідний інститут судових експертиз) по дослідженню механізму й обставин зіткнення автомобілів «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_4 і «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 проведеної за матеріалами кримінального провадження та за результатами отриманими в ході слідчих експериментів за участю водія ОСОБА_14 , за участю свідка ОСОБА_9 - 14.11.2018 року:

В умовах події в момент зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero», автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» знаходився у русі.

Пояснення водія автомобіля «Volkswagen Transporter», ОСОБА_14 в частині того що на момент зіткнення цій автомобіль знаходився в нерухомому стані, а також в частині розташування місця зіткнення, є технічно неспроможними.

3,4. Пояснення водія автомобіля «Mitsubishi Pajero» ОСОБА_18 , та пасажира цього автомобіля ОСОБА_19 , в тому числі відносно розташування місця зіткнення, слід зазнати, як технічно спроможні (докладніше див. дослідницьку частину висновку).

5,6. Дії водія автомобіля «Volkswagen Transporter», у розглянутій дорожньо - транспортній ситуації, регламентувалися вимогами пунктів 10.1, 10.4 ПДР, згідно з яким йому було необхідно переконатися в безпеці й безпосередньо перед маневруванням дати дорогу автомобілю «Mitsubishi Pajero», який рухався у зустрічному напрямку.

Належним виконанням зазначених вимог пунктів 10.1, 10.4 ПДР водій автомобіля «Volkswagen Transporter» мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем «Mitsubishi Pajero».

Дії водія автомобіля «Mitsubishi Pajero» у розглянутій ситуації регламентувалися вимогами п.12.3 ПДР, які передбачають необхідність зниження швидкості до зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху.

Однак в умовах події водій автомобіля «Mitsubishi Pajero» був позбавлений технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем «Volkswagen Transporter» і в силу цього, перебував в аварійній ситуації.

7. Оскільки водій автомобіля «Volkswagen Transporter» належним виконанням вимог пунктів 10.1, 10.4 ПДР мав технічну можливість запобігти зіткненню, а водій автомобіля «Mitsubishi Pajero» такої можливості не мав і перебував в аварійній ситуації, з позиції експертного аналізу в причинному зв`язку з фактом ДТП перебувають дії водія автомобіля «Volkswagen Transporter» (т.3 а.с.72-75);

Дослідивши докази сторони обвинувачення та надані висновки, встановлено, що для вирішення питання щодо того, чи рухався автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», не досліджувалися сліди та пошкодження на транспортних засобах, висновок щодо перебування у русі був здійснений лише з урахуванням одного сліду переміщення правого переднього колеса автомобіля.

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 5424 від 06.02.2015 (т.1. а.с.211-212), місце зіткнення зазначено на смузі напрямку руху до м. Миколаєва, перед подряпинами, однак не вказані розмірні характеристики. А у висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 18-4966/4967/4968 від 13.12.2018 (т.3 а.с.72-75) вказано, що місце зіткнення розташовується ближче до правого краю.

Також експерт визнає технічно спроможними пояснення пасажира, що вказує місце зіткнення на узбіччі, що суперечить висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 5424 від 06.02.2015.

Експерт при проведені експертизи не бере до уваги швидкість 148,2 км/год. встановленої під час проведення судової фототехнічної експертизи № 917-А від 20.09.2018, роблячи юридичний аналіз вихідних даних, які задає слідчий.

У висновку зазначено, що швидкість до моменту наближення до місця події «цілком могла бути змінена», однак і могла бути і не змінена. Також зазначена швидкість вказує на технічну неспроможність пояснень водія автомобіля «Mitsubishi Pajero», що він перед подією рухався зі швидкістю 90 км/год.

Відповідно пояснень, водій автомобіля «Mitsubishi Pajero» не гальмував перед зіткненням та прийняв вправо, однак у висновку не проведено аналіз щодо того, чи мав можливість автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» перетнути проїзну частину при гальмуванні автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT» та русі прямо, оскільки місце зіткнення розташовується ближче до правого краю проїзної частини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12. ЗУ «Про судову експертизу», незалежно від виду судочинства та підстави проведення експертизи судовий експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок.

Згідно п.2.3 розділу ІІ Інструкції «про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом № 53/5 Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року, експерту забороняється: самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню, а також вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно;

Суд погоджується зі твердженням захисника-адвоката ОСОБА_13 про те, що під час досудового розслідування з невідомих причин стороною обвинувачення взагалі не ставилось питання про швидкість руху автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT», яка зафіксована у відеозапису у папці «SIBK20141111» в якій також знаходиться папка «cam16», а в ній папка «1018», в якій знаходиться відеозапис під назвою Event3530016 та на якому зафіксовано рух автомобіля саме перед місцем ДТП.

Тобто всі вищевказані порушення з боку сторони обвинувачення та експерта який надаючи юридичний аналіз вихідним даним та самостійно вибирав вихідні дані під час проведення дослідження, що в результаті призвело до надання експертом недостовірного висновку, а від так висновок експерта є неповним, необґрунтованим та такий, що був проведений з порушенням п.2.3. розділу ІІ Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом № 53/5 Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року, що свідчить про їх неналежність та недопустимість наданих доказів, а саме: висновку судової автотехнічної експертизи № 4319 від 30.05.2017 та висновку судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 18-4966/4967/4968 від 13.12.2018р.

Згідно показів допитаних в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 швидкість автомобіля «MITSUBISHI PAJERO SPORT» під час ДТП складала приблизно 90 км/год., що не відповідає дійсності та спростовуються самими показами потерпілого та свідка, оскільки вони не змогли пояснити різницю між їх показами та встановленою експертним шляхом швидкістю. Згідно висновку судової фототехнічної експертизи № 917-А від 20.09.2018 швидкість руху автомобіля «Mitsubishi Pajero Sport», складала 148,2 км/год.

Згідно висновку комплексної автотехнічної та фото-відеотехнічної експертизи обставин ДТП № КСЕ-19/116-23/6249 від 02.01.2024 - швидкість руху автомобіля «MITSUBISHI РAJERO» перед дорожньо-транспортною пригодою складала приблизно 157,5 км/год. (т.5 а.с.26-40)

Крім того, суд враховує, що свідку ОСОБА_9 на час ДТП було повних 15 років, посвідчення водія останній не мав та не має, відтак суд вважає, що за таких обставин він не міг надавати об`єктивну оцінку обставинам ДТП.

Різниця між встановленими експертами швидкістю руху автомобіля «MITSUBISHI РAJERO» яка складала на першому відео 148,2 км/год. та на відео перед самим місцем ДТП складала 157,5 км/год., та приймаючи до уваги, що ДТП сталася без гальмування автомобіля «MITSUBISHI РAJERO» свідчить про те, що автомобіль не рухався зі швидкістю 90 км/год., а навпаки збільшував її, а тому покази потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 в цій частині не відповідають дійсності.

Під час судового провадження судом у справі призначено комплексну автотехнічну та фото-відеотехнічну судову експертизу обставин ДТП, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Згідно висновку експертів № КСЕ-19/116-23/6249 від 02.01.2024 року (т.5 а.с.26-40):

Виходячи з відео-файлу «Event3530016», швидкість руху автомобіля «MITSUBISHI PAJERO» перед дорожньо-транспортною пригодою складала приблизно 157,5 км/год.

Місце зіткнення автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» із автомобілем «MITSUBISHI PAJERO», вказане водієм ОСОБА_14 при проведенні слідчого експерименту від 14.11.2018 року та зазначене в комплексі вихідних даних, наданому до ухвали про призначення судової експертизи, слід визнати технічно неспроможним та таким, що суперечить розташуванню слідової інформації, зафіксованої на місці ДТП.

Показання водія ОСОБА_5 в частині розташування місця зіткнення, зазначені ним ( ОСОБА_5 ) у комплексі вихідних даних, не суперечать слідовій інформації, зафіксованій на місці події та є технічно спроможними.

Місце зіткнення автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» із автомобілем «MITSUBISHI PAJERO», вказане пасажиром ОСОБА_20 при проведенні слідчого експерименту від 14.11.2018 року та зазначене в комплексі вихідних даних, наданому до ухвали про призначення судової експертизи, слід визнати технічно неспроможним та таким, що суперечить розташуванню слідової інформації, зафіксованої на місці ДТП.

Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в ухвалі про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.

Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в ухвалі про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.6 ґ) та 12.3 Правил дорожнього руху України.

Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в ухвалі про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», ОСОБА_14 мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI PAJERO».

Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в ухвалі про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» шляхом екстреного гальмування.

Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в ухвалі про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_14 убачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, однак, з технічної точки зору, вони не знаходяться в причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди.

Для заданого комплексу вихідних даних, зазначеного в ухвалі про призначення судової експертизи, у даній дорожній ситуації у діях водія ОСОБА_5 убачаються невідповідності вимогам п. 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, і його дії, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.

Тобто під час проведення судової експертизи призначеної судом, експертами були досліджені всі матеріали кримінального провадження, досліджено автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», у зв`язку із відсутністю можливості оглянути автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», його не було досліджено, оскільки незважаючи на те, що вказаний автомобіль було визнано речовим доказом, та передано його на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 він його не зберіг, та під час допиту в суді надав покази, що автомобіль було розібрано та його фізично не має, та не зважаючи на відсутність вказаного автомобіля, експертами було надано вмотивований та обґрунтований висновок, згідно якого у даній дорожній ситуації саме у діях водія ОСОБА_5 убачаються невідповідності вимогам п. 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, і його дії, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події цієї пригоди.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Виходячи із закріпленого у статті 17 КПК України принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому, окрім вимоги доведення прокурором винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом, вказаною нормою закріплено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Отже, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений, а обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Разом з тим, досліджені судом докази не доводять поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діянні.

У свою чергу, згідно ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, та оцінюючи кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дійшов переконливого висновку, що прокурором не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_14 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Враховуючи викладені обставини, на підставі ретельного дослідження наданих доказів, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не доведена, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_14 підлягає виправданню.

Стосовно цивільних позовів, заявлених по справі, суд зазначає наступне.

Так, потерпілою ОСОБА_8 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_14 , приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди; цивільним позивачем ОСОБА_9 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_14 про стягнення моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП; потерпілою ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_14 , приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП; потерпілим ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_14 , приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП; потерпілою ОСОБА_7 , пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_14 , приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ч.1 ст.129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Оскільки суд ухвалює виправдувальний вирок у вказаному кримінальному провадженні в зв`язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення, у задоволенні цивільних позовів слід відмовити.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , який залишений на відповідальному збереженні у володільця ОСОБА_14 необхідно вважати повернутим володільцю ОСОБА_14 , компакт-диск «LG DVD-R», на якому міститься електронний файл з відеозаписом, який долучено до матеріалів кримінального провадження необхідно залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, оскільки речовий доказ автомобіль «MITSUBISHI PAJERO SPORT», р.н. НОМЕР_2 , який був залишений на відповідальному збереженні у володільця ОСОБА_5 був ним фізично знищений, суд вважає необхідним постановити окрему ухвалу щодо перевірки вказаних обставин.

Судові витрати по справі необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.100, 118, 331, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_14 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.286 КК України та виправдати його в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , який залишений на відповідальному збереженні у володільця ОСОБА_14 вважати повернутим володільцю ОСОБА_14 , компакт-диск «LG DVD-R», на якому міститься електронний файл з відеозаписом, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_14 , приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_14 про стягнення моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП відмовити.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_14 , приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП відмовити.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_14 , приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП відмовити.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_14 , приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Провідна» про стягнення матеріального збитку й моральної шкоди, заподіяних в результаті ДТП відмовити.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1