Справа № 521/7675/25
Номер провадження:1-кс/521/1893/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись заявою ОСОБА_2 про незаконне затримання, позбавлення волі людини, побитті і залишенні в небезпеці громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_2 про незаконне затримання, позбавлення волі людини, побитті і залишенні в небезпеці громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування заяви зокрема зазначено, що 11.05.2025 року, її цивільного чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час прямування на автомобілі д.р.н. НОМЕР_1 , незаконно затримали поліцейські біля Іванівського мосту, без повідомлення причини зупинки авто, звинуватили його в начебто перебуванні в стані наркотичного сп`яніння, що є звинуваченням в адміністративному правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, в присутності свідка, але замість того, щоб відвести на перевірку фізичного стану водія на перебуванні в стані наркотичного сп`яніння в Одеську обласну психіатричну лікарню за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, буд. 9 , в збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він перебуває по даний час, за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того. Там його побили, після чого була викликана швидка допомога, представники якої констатували можливість перелому двох ребер та наполягали на флюрографії для підтвердження або спростування вказаного факту, але представниками ТЦК та СП їм було відмовлено. Крім того, був викликаний наряд поліції. Який представник и ТЦК та СП не допустили до ОСОБА_3 12.05.2025 фізичний стан ОСОБА_3 погіршився, але представники ТЦК та СП відмовились викликати останньому швидку допомогу. Просить суд: визнати дії представників НПУ і ТЦК та СП, які були задіяні в незаконному затриманні, утриманні та побитті ОСОБА_3 незаконними, та зобов`язати негайно звільнити його з приміщення ТЦК та СП, де він незаконно утримується майже 2 доби (станом на день подання заяви 14.05.2025), визнати незаконною бездіяльність працівників ДБР та Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та зобов`язати їх відкрити кримінальне провадження за фактом незаконного утримування, побиття та ненадання медичної допомоги ОСОБА_3 .

Ознайомившись зі змістом заяви, яку відповідно до її змісту суд вважає скаргою в порядку ст . 206 КПК України, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддя, згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України)

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Так, серед іншого, згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) - установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Із змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст. 206 КПК України.

Проте ч. 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Окремо, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що у даному випадку належним способом реагування на позбавлення особи волі, про що зазначає у заяві ОСОБА_2 , є звернення до працівників правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про незаконне затримання, позбавлення волі людини, побитті і залишенні в небезпеці громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1