Справа № 466/1389/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/451/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

за апеляційною скаргою

15 травня 2025 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2025 року про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави,

встановила:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 10 червня 2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) грн.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі, крім обов`язків обвинуваченого, визначених ст.42 КПК України, встановлено обвинуваченому ОСОБА_3 такі обов`язки: не відлучатись з м. Львова без дозволу прокурора чи суду; повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання та роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду з України і в`їзду в Україну.

Строк дії ухвали в частині виконання обов`язків два місяці.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить зменшити йому розмір застави до мінімальної, тобто до двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та долучені до неї матеріали, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого необхідно відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Частиною 1 ст. 392 КПК України встановлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Положення частини другої статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленою під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду №4-р/2019 від 13 червня 2019 року, отже ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, також можуть бути оскарженими в апеляційному порядку.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачений ст. 422-1 КПК України.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що апеляційному оскарженню до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, підлягають лише ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений, оскаржуючи ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового розгляду, фактично оскаржує розмір визначеного судом запобіжного заходу у виді застави.

Водночас, оскаржена ухвала суду в частині розміру застави, визначеної ОСОБА_3 , апеляційному оскарженню не підлягає.

З огляду на те, що обвинувачений подав апеляційну скаргу на судове рішення, в тій частині, в якій воно не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за його апеляційною скаргою.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,

постановила:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 11 квітня 2025 року про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2