612/139/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року с-ще Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с. Близнюки клопотання прокурора про обраня запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

встановив:

В провадженні Близнюківського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, існують ризики у виді переховування від суду, знищення або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та потерпілий наполягали на задоволенні клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення даного клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали провадження, дійшов наступного.

Згідно ч.3 ст. 315 КПК України, Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приписами ст.. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Дослідивши доводи прокурора, суд не вбачає доведеність прокурором ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, суд зазначає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування раніше був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Прокурором не надано жодного доказу та об`єктивних даних, що під час дії цього запобіжного заходу, або після його спливу і до звернення до суду з цим клопотанням обвинувачений ОСОБА_4 здійснював спроби переховуватися від органів досудового розслідування або суду; здійснював спроби знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; здійснював спроби незаконного впливу на потерпілого чи свідків; намагався вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Крім того, прокурором не доведено, як саме запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло лише у нічний період доби, може запобігти імовірним ризикам визначеним у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, за відсутності такої заборони у інший період доби. Крім того, суд звертає увагу на те, що в період дії воєнного стану в Харківській області діє комендантська година.

Отже, прокурором не доведені обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої статті 194 КПК України.

Враховуючи приписи ч.3 ст. 194 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою суду у встановлений у вимозі час;

В іншій частині клопотання в його задоволенні відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1