Справа № 462/9680/23
провадження 1-кп/462/151/25
У Х В А Л А

04 липня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові матеріали кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні 18.06.2025р. при дачі показів, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повідомили, що в ході досудового розслідування працівниками поліції Червоноградського ( на даний час Шептицького) відділу поліції ГУ НП у Львівській області, які їх затримували, було застосовано до них недозволені заходи психологічного впливу та заходи фізичного впливу шляхом побиття з метою отримання зізнання.

Судом поставлено на обговорення питання щодо направлення ухвали за даним фактом до Територіального управління Державного бюро розслідувань.

Заперечень з боку учасників судового провадження не надходило.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла наступного висновку.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КПК жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

За змістом ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження.

Положеннями ч. 4 ст. 216 КПК України визначено категорію кримінальних проваджень, які віднесені до підслідності державного бюро розслідувань, зокрема, щодо злочинів вчинених працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Вказане узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду викладеною у справі № 185/8507/14 від 11.09.2019 року, у справі № 752/6631/18-к від 13.04.2021 року, у справі № 1-14/2005 від 04.11.2021 року, в яких вказано, що забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів слідства, шляхом проведення офіційного розслідування, є обов`язковим.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, посилання обвинувачених на застосування до них недозволених заходів психологічного та фізичного впливу може розцінюватись як порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому суд вважає за необхідне доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, провести перевірку фактів застосування фізичного та психологічного насильства відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з боку співробітників Червоноградського ( на даний час Шептицького) відділу поліції ГУ НП у Львівській області при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0002318 від 02.12.2015р. встановивши чи мали місце факти застосування заборонених методів ведення слідства під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження, оскільки без проведення перевірки неможливо прийняти судове рішення в справі.

Керуючись ст. 372 КПК України,

постановив:

Доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перевірити факти, повідомлені обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України щодо можливих неправомірних дій працівників поліції Червоноградського (на даний час Шептицього) відділу поліції ГУ НП у Львівській області під час затримання та під час проведення окремих процесуальних дій на досудовому слідстві, для реагування в порядку ст. 214 КПК України із внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування в розумні строки.

Копію ухвали направити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (79008, м. Львів, вул. Кривоноса, 6) для виконання.

Копію ухвали направити Львівській обласній прокуратурі (79005, м. Львів, просп. Т. Шевченка, 17-19) для відома.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Про прийняте рішення та вжиті заходи з приводу вказаних обставин повідомити Залізничний районний суд м. Львова (79013, м. Львів, вул. С. Бандери, 3).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали міститься в матеріалах справи №462/9680/23. Ухвала 04.07.2025 набрала законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: ОСОБА_1