ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючого судді

ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне матеріали кримінального провадження №0001726 від 13.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, майстра ремонтного взводу ремонтної роти ВОС-713244А військової частини НОМЕР_1 , солдата запасу, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 будучи призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, до військової частини НОМЕР_1 , яка відповідно до директиви командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » формується на базі військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «содат запасу», у порушення вимог ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України № 548-XIV від 24 березня 1999 року, ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, в період часу з 16 лютого 2024 року по 27 січня 2025 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, маючи умисел на заподіяння психологічних та фізичних страждань, діючи систематично, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, вчинив відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1, п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» співмешканці ОСОБА_5 , домашнє насильство, що призвело до її фізичних та психологічних страждань, погіршення самопочуття, побоювання за власну безпеку та до негативних переживань.

Так, 16.02.2024, 07.03.2024, 20.03.2024, 24.03.2024, 01.06.2024, 26.08.2024, 27.08.2024, 05.09.2024, 06.09.2024 ОСОБА_4 безпричинно вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне та фізичне насильство у формі штовхання, намагання вчинити бійку, завдання побоїв, що не спричинили явних тілесних ушкоджень, образи, висловлювання на її адресу нецензурною лайкою, погрози фізичною розправою, завдаючи шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої, за що 08.03.2024, 22.03.2024, 12.04.2024, 23.07.2024, 04.10.2024, 18.10.2024 та 01.11.2024 був притягнутий Рівненським міським судом Рівненської області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Тож, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тотожні та об`єднанні спільним умислом дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства.

У подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи та продовжуючи свої умисні протиправні дії, діючи систематично, маючи умисел на заподіяння шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_5 , 12 липня 2024 року, близько 10 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 вчинив психологічне насильство відносно останньої, яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, а також завдали шкоди її психічному здоров`ю, а саме: погіршення стану здоров`я, психоемоційного навантаження, втоми та негативних переживань, а також, маючи умисел на заподіяння фізичних страждань ОСОБА_5 , вчинив стосовно неї фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень, а саме наніс удари кулаками обох рук по обличчю.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи та продовжуючи свої умисні протиправні дії, діючи систематично, маючи умисел на заподіяння шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_5 , 29 листопада 2024 року, близько 21 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 вчинив психологічне насильство відносно останньої, яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, а також завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої, а саме: погіршення стану здоров`я, психоемоційного навантаження, втоми та негативних переживань, а також, маючи умисел на заподіяння фізичних страждань ОСОБА_5 , вчинив стосовно неї фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень, а саме наніс удари кулаками обох рук та ногами в область живота, рук, ніг та по обличчю.

Також, ОСОБА_4 , усвідомлюючи та продовжуючи свої умисні протиправні дії, діючи систематично, маючи умисел на заподіяння шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_5 , 27 січня 2025 року, близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 вчинив психологічне насильство відносно останньої, яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, а також завдали шкоди психічному здоров`ю потерпілої, а саме: погіршення стану здоров`я, психоемоційного навантаження, втоми та негативних переживань, а також, маючи умисел на заподіяння фізичних страждань, вчинив стосовно неї фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні не менше як двадцяти восьми ударів кулаками обох рук та ногами, по її голові, тулубу, руках та ногах, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в тім?яній ділянці голови зліва, забійної рана в лобно-тім?яній ділянці голови справа та забійної рана в тім?яній ділянці голови справа, які згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95 р. № 6, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров?я, а також крововиливу в правій навколоочній ділянці, в лівій навколоочній ділянці з розповсюдженням на ліву щоку, на переніссі, на шкірі нижньої губи справа та на її слизовій оболонці справа; садна на слизовій оболонці нижньої губи посередині, на слизовій оболонці верхньої губи посередині, в лобній ділянці голови зліва; забою м`яких тканин лобної ділянки голови справа; крововиливу в правій передвушній ділянці, на боковій поверхні шиї справа, на задньо-боковій поверхні шиї зліва, на боковій поверхні шиї зліва в нижній частині; садна на передній поверхні шиї в нижній частині справа та в нижній частині зліва, множинні крапкові крововиливи по всіх ділянка волосистої частини голови; забою м`яких тканин потиличної ділянки голови зліва; крововиливу на задньо-зовнішній поверхні лівого плечового суглобу з розповсюдженням на зовнішній край лівої лопатки з наявністю садна на його фоні в ділянці лопатки, крововиливи на задній поверхні грудної клітки зліва в середніх відділах, по верхньо-зовнішньому краю правої лопатки, по нижньому краю правої лопатки, в поперековій ділянці справа, в ділянці зовнішнього квадранта правої сідниці з розповсюдженням на верхню третину правого стегна, в ділянці лівої клубової кістки, на лівому плечі, на лівому передпліччі, на правому плечі, у верхньо-внутрішньому квадранті лівої молочної залози, у верхньо-зовнішньому квадранті правої молочної залози, на правому стегні, на лівому стегні; садна на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, на правому плечі, на лівому передпліччі, в ділянці правого надпліччя, на правому передпліччі на фоні припухлості м?яких тканин, які згідно п.2.3.5. вищевказаних судово-медичних «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. №6, як кожне окремо, так і у своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні злочину визнав повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила судовий розгляд даного кримінального провадження проводити без її участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Зазначила, що внаслідок систематичного домашнього насильства обвинуваченим ОСОБА_4 їй завдана лише моральна та психологічна шкода. Покарання просила призначити на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті та фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності його позиції, суд, з`ясувавши думку учасників судового процесу, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу дослідження доказів, за згодою учасників судового процесу, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів по справі, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, останній надав показання стосовно обставин вчинення інкримінованого йому злочину, які повністю узгоджуються зі встановленими фактичними обставинами кримінального провадження, викладеними в обвинувальному акті і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

За положеннями ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , які передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого в ході судового розгляду справи встановлено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_4 військовослужбовець, неодружений, раніше несудимий. На обліку в лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, однак звертався до лікаря-нарколога за медичною допомогою. Неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують відповідальність, даних про особу обвинуваченого, який є раніше несудимий, та з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у скоєному, позиції прокурора у справі, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді пробаційного нагляду, в межах санкції ст. 126-1 КК України.

Згідно ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав передбачених цим Кодексом від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» встановлено, що програма для кривдника це комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Метою таких заходів є допомогти особі, яка вчинила насильство, осмислити власну насильницьку поведінку, усвідомити її витоки, прояви, наслідки для особистого життя та життя оточуючих, налагодити гармонійне життя з родиною та в суспільстві.

Застосування передбачених ст. 91-1 КК України обмежувальних заходів не є покаранням у розумінні КК України, оскільки не входить до системи покарань, визначеної розділом Х «Покарання та його види» КК України, та зокрема, статтею 51 КК України.

Враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно своєї співмешканки, її страждання та погіршення якості життя, в інтересах останньої, а також, оскільки суд призначає обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, слід застосувати щодо обвинуваченого обмежувальний захід згідно п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, направлення для проходження програми для кривдників.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення у даному кримінальному провадженні, у тому числі запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 50, 65-67, 75-76, 91-1, 126-1 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 373, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки обвинуваченого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

Застосовувати до ОСОБА_4 , обмежувальний захід, згідно з

п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, направити для проходження програми для кривдників, терміном на 3 (три) місяці, виконання якої покласти на Рівненську міську раду Рівненської області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1