Провадження № 1-кс/932/1079/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в інтересах Дніпровською міської ради про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому заявник просить скасувати арешт накладений на нерухоме майно, а саме приміщення

- в житловому будинку літ. «А-16» на І поверсі нежитлове приміщення №92а, яке складається з поз. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, І, ІІ, ІІІ, а1 ганок, загальною площею 200,0 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, Запорізьке шосе, 60 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- в житловому будинку літ. «А-16» на І поверсі нежитлове приміщення №92б поз. 1-4, І, загальною площею 60,0 кв.м., ганок літ. а, що розташоване за адресою: м. Дніпро, Запорізьке шосе, 60 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

У судове засідання представник заявника ОСОБА_3 не з`явилася, надала клопотання про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з такого.

З наданих матеріалів вбачається, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року у справі №200/13697/13-к накладено арешт на вищевказану нерухомість в межах кримінального провадження №0000203.

На підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого 12 лютого 2007 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради право власності на нежитлове приміщення №92б, яке складається з поз. 1-4, І, в житловому будинку літ. «А-16» на І поверсі загальною площею 60,0 кв.м., ганок літ. а, що розташоване за адресою: м. Дніпро, Запорізьке шосе, 60 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0), зареєстровано 19 липня 2013 року за територіальною громадою місті Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

На підставі свідоцтва про право власності б/н, виданого 26 грудня 2005 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради право власності на нежитлове приміщення №92а яке складається з поз. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, І, ІІ, ІІІ, а1 ганок, в житловому будинку літ. «А-16» на І поверсі загальною площею 200,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), зареєстровано 09 липня 2013 року за територіальною громадою місті Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.

Кіровським районним судом міста Дніпропетровська було встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000203 за ч. 2 ст. 364 КК України стосовно судді та за наслідками його проведення 21 червня 2022 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, про що зазначено в ухвалі від 10 березня 2023 року у справі №203/756/23.

Матеріали кримінального провадження №0000203 в частині епізодів щодо незаконного відчуження 96 об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпра 31 жовтня 2019 року було виділено в окреме кримінальне провадження №0000691, яке направлено до СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для подальшого досудового розслідування.

08 липня 2020 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000691 від 31 жовтня 2019 року за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень.

З листа ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області від 17 березня 2025 року №43.4/3-2713 вбачається, що постанова слідчого від 08 липня 2019 року прокуратурою або судом не скасована.

За положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У зв`язку із вище викладеним слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 04 жовтня 2013 року по справі №200/13697/13-к, а саме на приміщення:

- в житловому будинку літ. «А-16» на І поверсі нежитлове приміщення №92а, яке складається з поз. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, І, ІІ, ІІІ, а1 ганок, загальною площею 200,0 кв.м., що розташоване за адресою: м. Дніпро, Запорізьке шосе, 60 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- в житловому будинку літ. «А-16» на І поверсі нежитлове приміщення №92б поз. 1-4, І, загальною площею 60,0 кв.м., ганок літ. а, що розташоване за адресою: м. Дніпро, Запорізьке шосе, 60 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1