Справа №705/4478/18
1-кп/705/119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокуроруу кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченнямОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

01.10.2019 від обвинуваченого ОСОБА_4 до суду надійшла заява, датована 03.06.2019, про повернення обвинувального акта прокурору. У заяві він просив: повернути обвинувальний акт прокурору через невідповідність його численних недоліків, недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування та грубих порушень основоположного права особи на захист; зобов`язати слідчого, прокурора відновити завершене досудове розслідування для можливості реалізації права на захист підозрюваного; зобов`язати слідчого, прокурора (серед іншого) надати обвинуваченому ОСОБА_4 та/або захиснику достатнього часу для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у повному обсязі та порядку, встановленому КПК України, а також забезпечити реалізацію усіх інших прав підозрюваного у повному обсязі.

У заяві обвинуваченим зазначено, що під час досудового розслідування слідчим та прокурором було допущено ряд грубих порушень законодавства, що полягали у: обмеженні обвинуваченого в доступі до матеріалів кримінального провадження; позбавлення сторони захисника права на ознайомлення; відсутність у сторони захисту остаточних відомостей про обсяг матеріалів досудового розслідування; ненадання достатнього часу для здійснення захисту; у обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового провадження не надано жодних належних відомостей про повноваження осіб, які уповноважили групу слідчих та прокурорів; невідповідність реєстру матеріалів досудового провадження вимогам КПК України; відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування реквізитів прийнятих більшості процесуальних рішень у ході розслідування; в обвинувальному акті порушено норми п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України; обвинувальний акт містить неправомірне посилання на наявні докази; обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування не містить належних підтверджень повноважень прокурора та слідчого; реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам КПК України; обвинувальний акт не містить посилання на пом`якшуючу обставину. Таким чином, обвинувачений вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування є таким, що не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 подану заяву про повернення обвинувального акту підтримали, просили суд її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого про повернення обвинувального акту.

Представник потерпілої ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні також просив суд відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого про повернення обвинувального акту.

Дослідивши заяву про повернення обвинувального акту, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вислухавши думку учасників справи, суд доходить таких висновків.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту визначені у частинах 1-3 статті 291 КПК України, в яких зазначено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься і поняття розумних строків, яке відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України передбачає, що кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Обвинувачення, як зазначено в п. 13 ст. 3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 № 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Згідно з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі № 5-328кс16, аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. Верховний Суд України в своєму рішенні зазначив про те, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Вивченням тексту обвинувального акту встановлено, що у ньому наявні всі складові та реквізити, визначені частинами 1-3 статті 291 КПК України, у тому числі формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення. Питання відповідності обставин, які мали місце в дійсності, пред`явленому особі обвинуваченню суд позбавлений можливості оцінювати під час підготовчого судового засідання, оскільки на цій стадії не досліджують докази, якими сторона обвинувачення повинна підтвердити обґрунтованість висунутого особі обвинувачення. Тому доводи сторони захисту про наявність недоліків обвинувального акта, що перешкоджають об`єктивному розгляду справи та порушують вимоги закону і позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до розгляду, є безпідставними.

Крім того, сторона захисту не позбавлена можливості під час судового розгляду спростовувати доводи сторони обвинувачення, у тому числі з наданням доказів, якщо вони відкриті у встановленому законом порядку іншій стороні.

Інші ж доводи сторони захисту щодо невідповідності обвинувального акту ст. 291 КПК України зводяться до надання на стадії підготовчого судового засідання оцінки доказам у кримінальному провадженні на підтвердження вини або невинуватості обвинуваченого.

Також у клопотанні про повернення обвинувального акту прокурору обвинувачений посилається на недоліки Реєстру матеріалів досудового розслідування.

Суд вважає, що порушення при складанні Реєстру матеріалів досудового розслідування, якщо вони навіть і мали місце, не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту, оскільки Реєстр являється лише додатком до обвинувального акту, а закон передбачає можливість повернення обвинувального акту прокурору, якщо сам обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України. Обвинувальний акт може бути повернутий, лише якщо такий реєстр до обвинувального акту не додано. Крім того, суд позбавлений можливості у підготовчому судовому засіданні перевірити відповідність його змісту фактичним процесуальним діям і рішенням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказані обвинуваченим у заяві та захисником обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні обставини та доводи не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, а тому в задоволенні заяви про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 291, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1