УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , дослідивши матеріали за клопотанням прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001308 від 04.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001308 від 04.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 146 КК України.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про арешт майна, яке виявлено та вилучено 15.07.2025 в ході проведення обшуку автомобіля «Volkswagen Passat» 2014 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повний перелік якого викладений у клопотанні слідчого.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим також не було належним чином обгрунтовано необхідності накладення арешту на вилучене майно.

На переконання слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Прокурор у клопотанні конкретно мету арешту майна не обґрунтував, а лише поверхнево послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_2 повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1