Справа № 694/1569/25 1-кс/694/571/25
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

29.05.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,у кримінальному провадженні № 0000649 від 27.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Звенигородка, Черкаської області, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

з участю підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

29.05.2025 слідчий слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що 26 травня 2025 року, близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, про введення на території України правового режиму воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в подальшому неодноразово продовженого, а востаннє - Указом Президента України №235/2025 від 15 квітня 2025 року з 09.05.2024 на строк 90 діб, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшла до потерпілої, яка в той час сиділа за столом в кухні будинку за вищевказаною адресою, з метою заволодіння чужим майном застосувавши насильство небезпечне для життя, здійснила напад, завдавши удари колючо-ріжучим предметом в область тулуба та кінцівок, спричинивши потерпілій згідно довідки КНП «Звенигородська БЛІЛ» тілесні ушкодження у вигляді 25 ножових поранень, після чого відкрито заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 , які остання зберігала в сумці, під подушкою власного ліжка, в сумі 9900 гривень, після чого вийшла із будинку, спричинивши матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Звенигородка Черкаської області, українці, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженій, не працюючій, депутатом не є, раніше не судимій, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

27.05.2025 о 22:30 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КК України.

28.05.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке відповідно до санкції ч. 4 ст. 187 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років. Знаючи про тяжкість покарання, що може їй загрожувати у разі доведення винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Є достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які надали викривальні покази щодо вчиненого нею злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Так, орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_6 під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Також слід врахувати наступні обставини, дослідження яких при обранні запобіжного заходу, передбачено ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваної кримінального правопорушення, викладених у клопотанні, тяжкість покарання, вік підозрюваної, міцність соціальних зв`язків підозрюваної у місці її постійного проживання, а також відсутність постійного місця роботи, тощо.

У підсумку слідчий просить врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, репутацію та характеристику підозрюваної, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки останні не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та врахувати, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити, зауважили на тому, що підозрювана вчинила кримінальне правопорушення із застосуванням насильства.

Підозрювана ОСОБА_6 просила не застосовувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою, її захисник адвокат ОСОБА_7 висловив позицію, виходячи з якої вбачає, що тримання під вартою забезпечить належну поведінку підозрюваної, а окрім того упередить вжиття нею алкоголю та можливу протиправну поведінку. Водночас зазначив, що має підтримувати позицію свого клієнта, тому просить не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочину, а саме:

-протоколом огляду місця події від 27.05.2025;

-протоколом обшуку від 27.05.2025;

-протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 27.05.2025;

-показаннями потерпілої ОСОБА_8 від 28.05.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_9 від 28.05.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_10 від 28.05.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_11 від 28.05.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_12 від 28.05.2025;

-показаннями свідка ОСОБА_13 від 28.05.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

При оцінці наявності правових підстав для обрання виду запобіжного заходу, таку поведінку підозрюваної, зокрема й вчинення насильницьких дій відносно потерпілої ОСОБА_8 , слідчий суддя розцінює як вкрай суспільно небезпечну та загрозливу для інших громадян, при цьому враховує, що підозрювана зловживає алкоголем, з її пояснень, наданих в судовому засіданні вбачається, що до події 26.05.2025 безперервно вживала алкоголь упродовж двох місяців, обставин нанесення ножем тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не пам`ятає, що не дає слідчому судді щонайменших підстав для висновку про обрання іншого запобіжног заходу, окрім тримання під вартою.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя також вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п.1 ,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 4 ст. 187 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків, потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків та потерпілої ОСОБА_8 також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_6 обізнаності про осіб, які є свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення та потерпіла відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваної, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя виходить із того, що підозрювана вчинила суспільно небезпечну та загрозливу для громадян поведінку, яка полягала в умисному нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 у вигляді 25 ножових поранень, після чого відкрито для останньої викрала грошові кошти в сумі 9 900 грн. Крім того, з огляду обставин вчинення ОСОБА_6 злочину та з урахуванням її характеризуючих даних, а саме відсутності у неї роботи та законних доходів, відсутності міцних соціальних звязків, ведення нею нездорового способу життя, цілком ймовірно, що вона продовжуватиме вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення.

Підстав вважати, що підозрювана не повторить таких дій у слідчого судді немає, переконливих та достатніх доводів, які б вказували на інше, стороною захисту не надано та не доведено.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_6 може надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки демонструє суспільно небезпечну поведінку із застосуванням насильства. Відтак, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведено слідчому судді.

Наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри унеможливлює застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного засобу, та зважаючи на вказане раніше, забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків, можна лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, на момент розгляду клопотання суд виходить з тих матеріалів та наданих доказів, які надані суду під час розгляду та містяться у справі.

Враховано також, що підозрювана вчинла інкриміноване правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Відповідно до рекомендацій, наданих Верховним Судом у листі від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у вигляді від 8 до 15 років позбавлення волі, не має на утриманні осіб, які потребують догляду, не має постійного місця роботи та самостійного заробітку, не має спеціального статусу. Окрім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого вона підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване проти громадської безпеки.

Доводи захисника підозрюваної про можливість застосування до неї іншого запобіжного заходу слідчий суддя відхиляє, оскільки менш обтяжливі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, тому не визначає розмір застави у даному випадку.

Керуючись статтями 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,у кримінальному провадженні № 0000649 від 27.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Звенигородка, Черкаської області, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, депутатом не являється, раніше не судимої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 26.07.2025 року, включно, без визначення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 28.05.2025 року з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, підозрюваному, адвокату для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 03.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1