Провадження №: 1-кп/752/2129/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001518, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, з середньою освітою, який працює неофіційно, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до обставин, викладених у обвинувальному акті, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 00 хв. 24 лютого 2022 року станом на 30 діб, який в подальшому продовжений.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності та маючи не погашену та не зняту в законному порядку судимість, на шлях виправлення не встав та вчинив новий умисний злочин проти власності. У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.04.2025 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

24.04.2025, приблизно о 21 год 11 хв., ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу увійшов до технічного приміщення (кладова), що за адресою: АДРЕСА_2 .

Перебуваючи у вищевказаному приміщенні ОСОБА_4 звернув увагу на котушки до спінінгів марки «CARP 7000 FS», чорного кольору у чохлах чорного кольору та у сумці темно - сірого кольору, у кількості три одиниці, вартістю 1556 грн 67 коп. за одну одиницю, загальною вартістю 4670 грн 01 коп., що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також звернув увагу на спінінги марки «CARP PRO TORUS 12», чорного кольору, в чохлах чорного кольору в кількості 3 одиниці вартістю 1613 грн 33 коп. за одну одиницю, загальною вартістю 4839 грн 99 коп., що також належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні (кладова), що за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 15, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає та не зможе завадити вчиненню протиправних дій, діючи умисно, таємно, взяв з вказаного приміщення котушки до спінінгів марки «CARP 7000 FS», чорного кольору у чохлах чорного кольору та у сумці темно - сірого кольору, у кількості три одиниці, вартістю 1556 грн 67 коп. за одну одиницю, загальною вартістю 4670 грн 01 коп., що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, з приміщенні (кладова), що за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою збагатитися за рахунок викраденого, ОСОБА_4 тримаючи вказані котушки до спінінгів марки «CARP 7000 FS», вийшов з вищевказаного приміщення.

Після чого, цього ж дня приблизно о 21 год 58 хв. ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу знову увійшов до технічного приміщення (кладова), що за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні (кладова), що за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 15, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає та не зможе завадити вчиненню протиправних дій, діючи умисно, таємно, взяв з вказаного приміщення спінінги марки «CARP PRO TORUS 12», чорного кольору, в чохлах чорного кольору в кількості 3 одиниці вартістю 1613 грн 33 коп. за одну одиницю, загальною вартістю 4839 грн 99 коп., що також належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, з приміщення (кладова), що за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою збагатитися за рахунок викраденого, ОСОБА_4 тримаючи вказані спінінги марки «CARP PRO TORUS 12», чорного кольору, в чохлах чорного кольору в кількості 3 одиниці, вийшов з вищевказаного приміщення.

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденими котушками до спінінгів марки «CARP 7000 FS», чорного кольору у чохлах чорного кольору та у сумці темно - сірого кольору, у кількості три одиниці, та спінінгами марки «CARP PRO TORUS 12», чорного кольору, в чохлах чорного кольору в кількості 3 одиниці, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на свій власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду на загальну суму 9510 грн 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, а також підтвердив встановлені в обвинувальному акті обставини справи. Пояснив, що в той день поїхав до центра міста, залишився на ніч спати у парадному, де побачив відкриті двері до кладової, а там - спінінги та котушки, які він вирішив викрасти. Після крадіжки продав катушки і спінінги на барахолці. Зазначив, що зробив для себе висновки, щиро жалкує про вчинене, намагався знайти викрадені речі та повернути, зв`язатися з потерпілим та відшкодувати завдану шкоду.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутній сумнів щодо добровільності їхньої позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Водночас, суд враховує, що відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 04.06.2010 №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», при вирішенні питання про наявність рецидиву злочинів або повторності злочинів, коли таку повторність утворює злочин, за вчинення якого винну особу було засуджено раніше, судам необхідно перевіряти, чи не усунуто законом злочинність і караність попереднього діяння, чи не погашено або не знято судимість за цей злочин. Для цього у справі повинні бути дані про засудження такої особи, призначене за цей злочин покарання та його відбуття, а при звільненні від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК та вчиненні нового злочину за межами встановленого судом іспитового строку - рішення суду, ухвалене відповідно до вимог статті 78 КК. Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у такої особи судимості за раніше вчинений злочин, суди мають враховувати положення статей 88, 89, 90, 108 КК та роз`яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 16 "Про практику застосування судами України законодавства про погашення і зняття судимості".

Крім того, відповідно до висновку ОП ККС ВС, зробленому у справі № 229/207/24, постанова від 10.02.2025, закінчення встановлених у частинах 1, 2 статті 80 КК строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому цим вироком покарання, з врахуванням положень частин третьої та четвертої цієї статті.

Покарання, строк давності виконання якого сплив відповідно до положень ст. 80 КК, не може бути приєднано до покарання, призначеного за новим вироком, при вирішенні питання про призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до статті 71 КК.

Суд у конкретному кримінальному провадженні може прийняти рішення щодо звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, за наявності для цього підстав, передбачених ст. 80 КК, не лише в порядку ст. 537, 539 КПК, а й за наслідками розгляду справи, про що має бути зазначено в резолютивній частині рішення.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був засуджений 07.02.2008 Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08.02.2010 іспитовий строк скасовано та ухвалено до відбуття вважати 4 роки позбавлення волі; 30.11.2020 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК Украни - до арешту строком на 4 місяці.

Згідно з вимогою про притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до вироку Голосіївського районного суду міста Києва, який набрав законної сили 16.02.2010, строк відбування покарання (4 роки) ОСОБА_4 почав відбувати 06.10.2016, звільнений по відбуттю строку покарання 28.08.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 КК України, до строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 30.11.2020 за ч. 1 ст. 309 КК Украни, яким ОСОБА_4 засуджено до арешту строком на 4 місяці, виконаний не був.

Даних про переривання строку виконання даних вироків суду стороною обинувачення не надано і судом не встановлено.

За таких обставин, з урахуванням вимог статей 80 та 89 КК України, судимість за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 07.02.2008 була погашена, а за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 30.11.2020 ОСОБА_4 звільняється від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, тобто після спливу двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 32 КК України, повторність відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Судом встановлено, що у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, реалізуючи який, 24.04.2025, приблизно о 21 год 11 хв. та о 21 год 58 хв. з приміщення (кладової) за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 викрав котушки до спінінгів марки «CARP 7000 FS», чорного кольору у чохлах чорного кольору та у сумці темно - сірого кольору, у кількості три одиниці, та спінінги марки «CARP PRO TORUS 12», чорного кольору, в чохлах чорного кольору в кількості 3 одиниці, що належать ОСОБА_5 .

З обвинувального акту вбачається, що «о 21 год 58 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна» - тобто обвинувачений ОСОБА_4 мав намір вчинити тотожні діянні, охоплені єдиним кримінально протиправним умислом. За таких обставин ОСОБА_4 вчинив продовжуваний злочин, а тому повторність у даному випадку відсутня.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану та кваліфікує такі його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання, не встановлено.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який в силу ст. 80, 89 КК України не судимий, неодружений, є особою молодого віку, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, працює неофіційно, має середню освіту.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Згідно з ч. 4 ст. 185 КК України, крадіжка, вчинена в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років і відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення і обставин, що безпосередньо пов`язані із його вчиненням, та характеризують поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, а також враховує дані про особу обвинуваченого, а тому, на переконання суду, необхідним для виправлення та запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у межах санкції в мінімальному розмірі, а саме у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, а тому, зважаючи на щире бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, має бути справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попереджати вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягнути за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Документально підтверджені процесуальні витрати по справі на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи під час досудового розслідування необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368-370, 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 26.08.2025.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного Шевченківським районним судом міста Києва від 30.11.2020 - у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 424,08 грн на проведення експертизи (висновок експерта № 31265 від 21.05.2025).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 1782,80 грн на проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-25/33422-Д від 29.05.2025).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1