Справа № 344/9208/25
Провадження № 11-сс/4808/248/25
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року, про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 18.05.2025 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення передбачені ст.ст.28, 255, 358 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява не містить конкретних відомостей, які б свідчили про вчинення кримінально-караного діяння, побудована на припущеннях і у розумінні положень статті 214 КПК України не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Не погодившись із таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій стверджує, що рішення слідчого судді є незаконним та суперечливим. Так, слідчий суддя безпідставно вважав, що відсутня бездіяльність прокуратури у невнесенні відомостей до ЄРДР, заява ґрунтується на припущеннях та не містить достатньої інформації про вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, слідчий суддя дав оцінку змісту заяви на стадії внесення до ЄРДР.

Просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР за заявою за № 1805 від 18.05.2025 року.

Також, просив повідомити Вищу раду правосуддя про виявлені порушення слідчим суддею ст.106 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_8 заявив клопотання про проведення апеляційного розгляду без його участі або в режимі відеоконференції.

ОСОБА_8 був повідомлений про час та місце апеляційного розгляду належним чином, проте в судове засідання не з`явився. Як доповів секретар судового засідання, на відеоконіференцію з апеляційним судом він не вийшов.

Враховуючи його клопотання в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновків про можливість проведення апеляційного розгляду у відсутність апелянта, оскільки останній знав, що в провадженні суду апеляційної інстанції перебуває його апеляційна скарга, був належним чином повідомлений про розгляд провадження, не повідомив про причини неявки до суду та не подав відповідне клопотання про відкладення розгляду провадження.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. При цьому прокурор пояснив, що 18.05.2025 року до Івано-Франківської окружної прокуратури надійшла заява ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення, яка була зареєстрована та вивчена. Оскільки у заяві йшлося про припущення щодо вчинення кримінальних правопорушень на території міста Івано-Франківська, яка не обслуговується Івано-Франківською окружною прокуратурою, було прийнято рішення спрямувати її до відповідного органу досудового розслідування Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області. Копію супровідного документу було направлено ОСОБА_8 , щоб він був належним чином проінформованим та мав можливість реалізувати свої права заявника належним чином. На підтвердження своїх пояснень прокурор надав копії супровідного листа Івано-Франківської окружної прокуратури та ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду, обговоривши доводи і мотиви апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню з таких підстав.

Відповідно до змісту ч.3 ст.399 КПК України, поновленню підлягає пропущений строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник подав апеляційну скаргу 24.06.2025 року, тобто без пропуску строку на апеляційне оскарження.

Що стосується суті апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст.214 КПК України, до єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затвердженого Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298 (в редакції наказу Генерального прокурора від 17.08.2023 № 231).

Згідно з п.1 розділу 1 глави 2 цього Положення, до реєстру вносяться зокрема відомості: про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.

Виходячи зі змісту наведених норм права, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий та прокурор. При цьому, зазначені норми права не передбачають обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять достатніх відомостей про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя врахував наведені положення кримінального процесуального права, судову практику та обґрунтовано дійшов висновку, що імперативність ст.214 КПК України стосується лише тих заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, які містять достатні та вагомі відомості про факт конкретного правопорушення із зазначенням правильної попередньої кваліфікації. В інших випадках, особа уповноважена на внесення відомостей до ЄРДР, має право провести певні дії щодо уточнення або перевірки відомостей викладених заявником.

При цьому, слідчий суддя правильно зауважив, що безпідставне внесення відомостей до ЄРДР про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, може призвести до порушення прав такої особи.

Аналогічну практику формує і Верховний Суд, який в своїх постановах зазначає: «Слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення з огляду на їх зміст має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого приймає рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР». (Постанова ККС ВС у справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20)).

Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Крім того, виходячи із принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права, не підлягають внесенню до ЄРДР відомості, які містять посилання на обставини, що явно не відповідають дійсності, які носять вірогідний характер та засновані на припущеннях, або які не містять достатньої інформації щодо обставин вчиненого правопорушення, яка дозволяє конкретизувати об`єктивну сторону вчиненого правопорушення та встановити відповідну правову кваліфікацію.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_8 , він обґрунтовує необхідність внесення відомостей до ЄРДР, посилаючись на факт поділу домоволодіння АДРЕСА_1 на три різних домоволодіння з присвоєнням нових адрес. Припускає, що такий поділ було зроблено державним реєстратором - приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі підроблених документів, внаслідок чого вищевказане майно було переоформлено на службову особу ОСОБА_10 , яка є начальником відділу земельних відносин Тисменицької місцевої ради Івано-Франківської області.

Звертає увагу на те, що ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25.12.2015 року у справі за номером 352/104/14-ц було накладено арешт на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку. Однак, у даному домоволодінні було проведено будівельні роботи, які мають ознаки самочинного будівництва.

Стверджує, що 04 березня 2025 року суддею ОСОБА_11 було незаконно ухвалено рішення Івано-Франківського міського суду, яким необґрунтовано було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_12 до ОСОБА_13 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно. Вказує, що при ухваленні відповідного рішення судом не були взяті до уваги певні обставини, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Об`єктивний аналіз сукупності цих обставин, підтверджує правильність висновків слідчого судді про незгоду заявника з рішенням суду у цивільній справі та наявність у заявника підозри про факт рейдерського захоплення майна групою посадових осіб. Слідчий суддя правильно оцінив ці обставини, як такі, що не свідчать про вчинення конкретних кримінальних правопорушень.

Заслуговує на увагу той факт, що у заяві ОСОБА_8 міститься вимога внести до ЄРДР відомості про вчинення злочинів, які передбачені ст.28 КК України (вчинення кримінального правопорушення групою осіб, групою осіб за попередньою змовою, організованою групою або злочинною організацією), ст.255 КК України (створення, керівництво злочинною спільнотою або злочинною організацією, а також участь у ній), ст.358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів).

При цьому, він викладає свої міркування, що протягом останніх років чи навіть десятиліть на території Івано-Франківської області вбачається системна, скоординована діяльність осіб, ознаки якої дозволяють вважати її злочинною організацією у розумінні ст.255 КК України. У цій заяві він використовує слова, які вказують на його припущення, зокрема він зазначає «отже, стало відомо, що можливо наявна організована злочинна група осіб на території Івано-Франківської області позбавила нерухомості та землі піддану Королівства Нідерландів Віру Єнніссен». Далі він висловлює свою думку щодо незаконності рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (суддя ОСОБА_11 ) у цивільній справі №352/1084/-14ц за позовом ОСОБА_12 ( ОСОБА_14 ) до ОСОБА_13 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно.

В наступній частині заяви він зазначає, що з відкритих джерел стало відомо, про оформлення спірного майна у цій справі на ОСОБА_15 . Ці обставини він розцінює як існування схеми рейдерського захоплення землі та нерухомого майна. При цьому, вважає, що до схеми окрім судді ОСОБА_11 причетні: ОСОБА_15 - начальник Відділу земельних відносин Тисменицької міської ради Івано-Франківської області; ОСОБА_16 - присяжний Тисменицького районного суду; ОСОБА_9 нотаріус.

Такий виклад обставин не дозволяє прийти до висновку про наявність ознак вищевказаних кримінальних правопорушень. Детальний аналіз змісту заяви ОСОБА_8 свідчить про те, що його повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень носить вірогідний характер та не містить посилання на конкретні дані, які дозволяють встановити наявність ознак кримінального правопорушення та прийти до висновку про необхідність внесення відомостей до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією.

Згідно усталеної судової практики, повідомлення про злочин повинно мати посилання на реальні події, не містити характер припущення та не порушувати право інших осіб на захист своїх інтересів від безпідставного звинувачення у вчиненні злочину події якого не було, або до якого вони явно не причетні.

Крім того, зазначені відомості щодо короткого викладу обставин можливого правопорушення повинні відповідати попередній правовій кваліфікації кримінального правопорушення.

Також, апеляційний суд бере до уваги, що не знайшовши підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_8 , Івано-Франківська окружна прокуратура спрямувала заяву до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з метою додаткової перевірки інформації. Зазначене вказує на дотриманні прокуратурою вимог діючого законодавства, зокрема здійснення передбаченої ст.1 ЗУ «Про прокуратуру» функції з захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Так, зі змісту відповідного листа Івано-Франківської окружної прокуратури вбачається, що заява ОСОБА_8 про вчинення правопорушення була направлена для розгляду до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та повідомлено заявника про його право оскаржити дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у відповідності до вимог ст.ст.303-307 КПК України.

Окрім іншого, відомості викладені в заяві про кримінальні правопорушення №1805 від 18.05.2025 р. направленої до Івано-Франківської окружної прокуратури, були також предметом іншого судового розгляду слідчого судді у справі №344/9204/25 за скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР. У зазначеній справі слідчий суддя також дійшов висновку, що відомості в заяві є такими, що не підлягають внесенню до ЄРДР (копія ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19 червня 2025 року у справі №344/9204/25). Крім того, з зазначеної ухвали вбачається, що триває перевірка викладених в заяві фактів відділом превенції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

За таких обставин, є обґрунтованими висновки слідчого судді про відсутність бездіяльності Івано-Франківської окружної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5