ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25206/21

Провадження № 11-сс/820/234/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002045 від 23.10.2021 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 31.01.2024 ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.263-1 та ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні №0002045.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_7 31.01.2024 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що в діях ОСОБА_7 наявні ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 263-1 та ч.1 ст. 263 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову увалу, якою скаргу задовольнити та скасувати повідомлення про підозру від 31 січня 2024 року ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України.

Вказує, що слідчий суддя не звернув увагу на відсутність у матеріалах кримінального провадження будь яких доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому діянь.

Зазначає, що слідчий суддя не вчинив дій, необхідних для перевірки вказаних у скарзі доводів, не надав їм належної оцінки, що є істотним порушенням процесуального закону, оскільки суд зобов`язаний досліджувати усі обставини, які мають значення для ухвалення об`єктивного та законного рішення.

Вважає, що повідомлена ОСОБА_7 підозра побудована на припущеннях, без належного обґрунтування та достатньої доказової бази, тобто не відповідає вимогам ст.277 КПК України.

Звертає увагу і на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 не було вручено у встановленому законом порядку, що позбавило його можливості реалізувати право на захист, так як ОСОБА_7 перебуває за кордоном, а орган досудового розслідування не скористався передбаченими законодавством механізмами міжнародного співробітництва для належного вручення підозри. Натомість слідчий виніс постанову про оголошення в розшук та ініціював питання про застосування запобіжного заходу, фактично не забезпечивши процесуального статусу особи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчими відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002045, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1 та ч.1 ст. 263 КК України.

31 січня 2024 року слідчим відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 складено письмове повідомлення про підозру за ч.2 ст. 263-1 та ч.1 ст. 263 КК України ОСОБА_7 . Вказане повідомлення про підозру погоджене з заступником начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Зважаючи, що на жоден із викликів для участі у проведенні слідчих та процесуальних дій підозрюваний ОСОБА_7 не прибув, про причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим були підстави вважати, що ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування, а фактичне його місцезнаходження не відоме, у зв`язку з чим постановою слідчого від 05.02.2024 року ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Перевіряючи законність та обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення, наведені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи та підстави для його скасування, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, норми чинного кримінального процесуального закону щодо порядку вручення та обґрунтованості підозри та законності постановленого судового рішення.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Вимогами ст.277 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру має містити такі відомості, зокрема зміст підозри та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру. Зміст підозри це виклад головних та істотних елементів інкримінованого кримінального правопорушення, які утворюють єдність усіх його складових частин, а фактичні обставини кримінального правопорушення зводяться до деталізованого опису об`єктивної сторони інкримінованого підозрюваному діяння. Вимоги кримінального процесуального законодавства до письмового повідомлення про підозру передбачають наявність стислого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які були відомі органу досудового розслідування на момент повідомлення особі про підозру та можуть бути змінені у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Однак, положення п.3 ч.1 ст.276 та п.10 ч.1 ст.303 КПК України в їх системному зв`язку вказують на те, що під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді мають бути не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» та обґрунтованості підозри в цілому.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя, з метою вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінює надані йому докази не в контексті їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини особи у вчиненні злочину, доведення чи не доведення її винуватості, тобто не з метою отримання висновків, які є необхідними для ухвалення вироку, а лише з метою визначення вірогідності та достатності підстав для висновку про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини та наведених положень кримінального процесуального закону щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів вважає, що під час розгляду скарг зазначеної категорії предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту "достатніх підстав (доказів)" для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Під час перегляду оскаржуваної ухвали колегією суддів встановлено, що слідчим суддею при розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підстави для скасування повідомлення про підозру від 31 січня 2024 року у кримінальному провадженні №0002045 від 23.10.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1 та ч.1 ст.263 КК України, перевірено слідчим суддею при розгляді даної скарги. При цьому, з`ясовано обставини, які мають значення при розгляді скарги на повідомлення про підозру, тобто, в повній мірі дотримано вказані вимоги кримінального процесуального Закону.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг би вчинити кримінальні правопорушення.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, встановлено, що за своїм змістом повідомлення про підозру від 31 січня 2024 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1 та ч.1 ст.263 КК України, відповідає вимогам ст.277 КПК України, його вручення відбулося з дотриманням вимог ст.278 КПК України за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що підозрюваний причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування дотримано вимоги положень ст.ст.276-278 КПК України.

Зокрема, повідомлення про підозру направлено 31 січня 2024 року у керівнику УМК «Дубово» для організації вручення ОСОБА_7 та відправлено за місцем реєстрації підозрюваного.

У свою чергу, захисником оскаржується обґрунтованість підозри з посиланням на відсутність доказів та складу кримінальних правопорушень.

Натомість, вказані доводи апелянта колегія суддів визнає безпідставними, оскільки на даній стадії кримінального провадження вирішується питання щодо обґрунтованості підозри у причетності підозрюваного до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а вирішення питання щодо доведеності вини, його ролі, доведеності кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, остаточної кваліфікації дій вирішується при завершенні досудового розслідування або на стадії розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення у суді.

Водночас, як вбачається із повідомлення про підозру від 31 січня 2024 року, матеріали кримінального провадження, які на вказану дату були в розпорядженні органу досудового розслідування, містили докази, які відповідали мінімальному стандарту «достатніх підстав», передбачених п.3 ч.1 ст.276 КПК, оскільки в них вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційний суд звертає увагу, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини відповідно до висунутої підозри, зокрема наявності в його діях суб`єктивної та об`єктивної сторони інкримінованих кримінальних правопорушень, в яких вказані елементи складу кримінального правопорушення можуть виявитися вирішальними для висновку про наявність в діях особи складу кримінального правопорушення, не можуть бути оцінені слідчим суддею та судом апеляційної інстанції на стадії розгляду скарги на повідомлення про підозру, оскільки ці обставини потребують ретельної та повної перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами в кримінальному провадженні під час судового розгляду обвинувального акту при прийнятті остаточного рішення по справі.

З огляду на наведене, твердження захисника ОСОБА_6 стосовно відсутності доказів та складу кримінальних правопорушень, на даний час є передчасними та мають бути перевірені, в ході подальшого досудового розслідування та судового розгляду по суті обвинувачення, якщо обвинувальний акт буде переданий до суду.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про відсутність підстав для оголошення підозрюваного в розшук, зведені до незгоди із прийнятими слідчим у кримінальному провадженні рішеннями. Однак вказані рішення слідчого є предметом окремого оскарження в порядку ст.303 КПК України, та не підлягають оцінці судом під час розгляду скарги на повідомлення про підозру.

За наведених підстав, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та повідомлення про підозру, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 31.01.2024 ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.263-1 та ч.1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні №0002045 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3