УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000146 від 11.02.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 3692 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 3692 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000146 від 11.02.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 3692 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 3692 КК України, про арешт майна, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучене 01.07.2025 під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 18, каб. №11, а саме, на: мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, IMEI1: НОМЕР_1 ; мобільний телефон Samsung Galaxy M5256, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ; книги відвідування пацієнтів за 2024 рік, початок 08.11.2024 - закінчення 16.05.2025, початок 03.06.2024 - закінчення 19.08.2024, початок 19.08.2024 - закінчення 08.11.2024; книги відвідування пацієнтів за 2025 рік, початок 16.05.2025-01.07.2025; медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_7 ; виписка із медичної карти стаціонарного хворого №8524; довідка військово-лікарської комісії №2025_0602_0733_3692_3 від 02.06.2025.

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000146 від 11.02.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 3692 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 3692 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше лютого 2025 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на організацію схеми протиправного та безпідставного отримання військовослужбовцями ЗСУ придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони з подальшим переведенням таких військовослужбовців із військових частин, які безпосередньо виконують бойові завдання по відсічі збройної агресії рф проти України, до тилових військових частин ЗСУ, отримання непридатності для військової служби військовослужбовцями ЗСУ, шляхом одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави

Зокрема, встановлено, що ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_5 , який на виконання загального злочинного умислу сприяв незаконній діяльності ОСОБА_4 шляхом пошуку та консультації «клієнтів» щодо протиправного та безпідставного визнання військовослужбовців ЗСУ такими, які придатні до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, визнання такими, які непридатні для військової служби військовослужбовцями ЗСУ, та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на теперішній час особами, вирішив перешкодити законній діяльності військових частин, шляхом визнання військовослужбовців ОСОБА_8 та ОСОБА_7 такими, що придатні до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони з подальшим переведенням останніх до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», тим самим знизивши бойову здатність вказаних підрозділ до виконання завдань по відсічі збройної агресії рф проти України.

03.03.2025 близько 13 год. 28 хв. ОСОБА_4 на виконання свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, використовуючи месенджер Telegram, зателефонував ОСОБА_8 .

В подальшому 06.03.2025 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи на адресою: м. Київ, вул. Преображенська, 25, у кав`ярні «Коста», ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_8 , в ході зустрічі з яким ОСОБА_4 повідомив порядок, умови та можливості, якими володіє останній щодо незаконного впливу на прийняття рішення посадовими особами Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» та медичними працівниками закладів охорони здоров`я з метою виключення військовослужбовців з військового обліку на підставі визнання таких осіб непридатними до військової служби відповідно до висновку військово-лікарської комісії.

Окрім того, ОСОБА_4 11.03.2025 близько 18 год. 30 хв. з використаннням месенджеру Telegram, повідомив ОСОБА_8 про можливість незаконного та безпідставного отримання останнім придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, при цьому висунувши незаконну вимогу останньому у передачі неправомірної вигоди в розмірі 15 000 (п`ятнадцяти тисяч) доларів США з метою впливу на прийняття вищевказаного рішення посадовими особами Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» та медичними працівниками закладів охорони здоров`я.

В подальшому, слідуючи заздалегідь розробленому злочинному плану направленому на безпідставне отримання ОСОБА_8 придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та переведення останнього для проходження військової служби у Національному військово-медичного клінічного центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» 13.03.2025 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами сприяли отриманню направлення на госпіталізацію ОСОБА_8 .

Надалі, у відповідності до вимог ОСОБА_4 19.03.2025 о 08 год. 30 хв., ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_5 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб передав ОСОБА_4 , а останній отримав частину суми неправомірної вигоди в розмірі 6 000 (шести тисяч) доларів США (що згідно курсу Національного Банку України становило 249 395 гривень). Після чого в цей же день ОСОБА_8 за сприяння ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб не маючи для цього відповідних медичних показань госпіталізований.

Окрім того, у відповідності до вимог ОСОБА_4 26.04.2025 о 11 год. 45 хв., перебуваючи на території Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 , а останній отримав частину суми неправомірної вигоди в розмірі 4 000 (чотирьох тисяч) доларів США (що згідно курсу Національного Банку України становило 167 880 гривень) за безпідставне визнання ОСОБА_8 таким, який придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та переведення останнього для проходження військової служби у Національному військово-медичного клінічного центрі «Головний військовий клінічний госпіталь».

В подальшому за результатами протиправних умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, направлених на здійснення незаконного впливу на прийняття рішень посадовими особами Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» та медичними працівниками закладів охорони здоров`я, ОСОБА_8 відповідно до довідки військово-лікарської комісії визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Окрім того, за результатами вищевказаної протиправної діяльності ОСОБА_8 на підставі розпорядження переведений із м. Херсон до м. Києва. При цьому ОСОБА_8 немає вад здоров`я, які стали б підставою для визнання останнього таким, що придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Надалі, у відповідності до вимог ОСОБА_4 23.06.2025 о 11 год. 45 хв., перебуваючи на території Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 , а останній отримав останню частину суми неправомірної вигоди в розмірі 5 000 доларів США (що згідно курсу Національного Банку України становило 208 400 гривень) за безпідставне отримання ОСОБА_8 придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та переведення останнього для проходження військової служби у Національному військово-медичного клінічного центрі «Головний військовий клінічний госпіталь».

Разом з тим, задля реалізації свого злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності військової частини, 12.06.2025 близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_7 , в ході зустрічі з яким ОСОБА_4 повідомив порядок, умови та можливості, якими володіє останній щодо незаконного впливу на прийняття рішення посадовими особами Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» та медичними працівниками закладів охорони здоров`я з метою отримання ОСОБА_7 придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, при цьому висунувши незаконну вимогу останньому у передачі неправомірної вигоди в розмірі 15 тисяч доларів США з метою впливу на прийняття вищевказаного рішення посадовими особами Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» та медичними працівниками закладів охорони здоров`я.

В подальшому слідуючи заздалегідь розробленому злочинному плану направленому на безпідставне отримання ОСОБА_7 придатності до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та переведення останнього для проходження військової служби у Національному військово-медичного клінічного центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» 26.06.2025 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами сприяли отриманню направлення на госпіталізацію ОСОБА_7 до відділення неврології Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» з метою проходження останнім лікування та реабілітації на базі вищевказаного медичного закладу.

Після чого 30.06.2025 ОСОБА_7 за сприяння ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб не маючи для цього відповідних медичних показань госпіталізований до відділення неврології Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь».

Надалі, у відповідності до вимог ОСОБА_4 01.07.2025 близько 15 год. 15 хв., ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 , а останній отримав частину суми неправомірної вигоди в розмірі 5 000 (п?яти тисяч) доларів США (що згідно курсу Національного Банку України становило 209 250 гривень), після чого протиправна діяльність останнього була припинена співробітниками органу досудового розслідування.

01.07.2025 ОСОБА_5 затриманий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

З урахуванням здобутих доказів органом досудового розслідування, 02.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 3692 КК України.

01.07.2025 ОСОБА_4 затриманий на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 та п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

З урахуванням здобутих доказів органом досудового розслідування, 02.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 3692 КК України.

01.07.2025 під час проведення обшуку, на підставі повідомлення оперативного підрозділу №17/1/2/1-2501нт від 01.07.2025 про необхідність проведення невідкладних слідчих дій у зв`язку із загрозою знищення майна, яке має доказове значення у даному провадженні, слідчим на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 18, каб. №11 серед іншого виявлено та вилучено майно на яке прокурор просить накласти арешт.

01.07.2025 постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

07.07.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 18, каб. №11, який проведено у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на вищезазначене майно арешт.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, водночас подав до суду заяву про розгляд клопотапння за його відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000146 від 11.02.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 3692 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 1141, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 3692 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 від 01.07.2025 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 01.07.2025, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучене 01.07.2025 під час проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 18, каб. №11, а саме, на:

-мобільний телефон iPhone 14 Pro Max, IMEI1: НОМЕР_1 ;

-мобільний телефон Samsung Galaxy M5256, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 ;

-книги відвідування пацієнтів за 2024 рік, початок 08.11.2024 - закінчення 16.05.2025, початок 03.06.2024 - закінчення 19.08.2024, початок 19.08.2024 - закінчення 08.11.2024;

-книги відвідування пацієнтів за 2025 рік, початок 16.05.2025-01.07.2025;

-медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_7 ;

-виписка із медичної карти стаціонарного хворого №8524;

-довідка військово-лікарської комісії №2025_0602_0733_3692_3 від 02.06.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1