Справа № 375/67/22 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/687/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_11 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 25 квітня 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Київської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 14 листопада 2021 року, близько 15 години

обвинувачений ОСОБА_7 , перебував за місцем свого фактичного проживання, що розміщене за адресою: АДРЕСА_3 , де в цей час після сварки з дружиною, - ОСОБА_12 вживав алкогольні напої.

В цей час до вищевказаної квартири зайшла дружина останнього. -

ОСОБА_12 спільно зі своїм рідним братом, - ОСОБА_9

та товаришем брата, - потерпілим ОСОБА_13 , які прибули до

місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_14 (яка є рідною

сестрою ОСОБА_9 та офіційною дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 ), - з метою

врегулювання сімейного конфлікту, який виник між обвинуваченим ОСОБА_7 та його

дружиною, - ОСОБА_12 .

Далі, ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_13 зайшли до кімнати (зали), в якій

перебував обвинувачений ОСОБА_7 , який в той момент вживав спиртні напої, після чого

ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_13 почали себе вести агресивно, в ході чого

потерпілий ОСОБА_9 здійснив удар рукою по голові обвинуваченого ОСОБА_7 .

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_7 виник раптовий, змішаний (визначений на

нанесення тілесних ушкоджень, невизначений - на ступінь тілесних ушкоджень) умисел на

заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних

ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_7 діючи умисно,

усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних

наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень будь - якого ступеню тяжкості, з мотиву

помсти на неправомірну поведінку ОСОБА_13 , - взяв у праву руку кухонний ніж та.

сидячи на кріслі, - наніс один удар в живіт потерпілому ОСОБА_13 , внаслідок чого

спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного

поранення черевної порожнини з ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки

печінки.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 156Д від 20.12.2021 року: при

проведенні судово-медичної експертизи у гр. ОСОБА_13 були виявлені тілесні

ушкодження: проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з ушкодженням

великого сальника та серповидної зв`язки печінки. Вище описане тілесне ушкодження

утворилося від дії гострого колюче-ріжучого предмета (-ів), і могло утворитися від

однократної дії клинка ножа в термін і за обставин, вказаних в постанові, про то свідчить

характер та локалізація тілесного ушкодження. За ступенем тяжкості вище описане тілесне

ушкодження у вигляді проникаючого колото- різаного поранення черевної порожнини з

ушкодженням великого сальника та серповидної зв`язки печінки, заподіяне гр.

ОСОБА_13 , - відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя у момент

заподіяння.

Судом кваліфіковано вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК

України, - як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися в нанесенні умисного

тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Далі, обвинувачений ОСОБА_7 , втративши агресивний інтерес до потерпілого

ОСОБА_13 , у обвинуваченого ОСОБА_7 виник прямий, визначений умисел на

заподіяння смерті ОСОБА_9 , після чого, обвинувачений ОСОБА_7 діючи умисно,

усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних

наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , підійшов до нього, та кухонним ножем, який

тримав в правій руці, - наніс два удари в область грудної клітини ОСОБА_9 , чим

спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення

грудної клітки з ушкодженням правої легені, внаслідок чого ОСОБА_9 помер на місці

події, до приїзду швидкої допомоги.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК

України, - як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто

умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині.

Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 25 квітня 2023 року

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні:

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та

призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та

призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

На підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України - шляхом часткового складання

призначених покарань призначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді

позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відраховувати з 14.11.2021

року, - з моменту затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 кошти в сумі 20000

(двадцять тисяч) грн. як відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 кошти в сумі 500000

(п`ятсот тисяч) грн. 00 коп. як відшкодування моральної шкоди.

В решті задоволення цивільного позову ОСОБА_9 , - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 кошти в сумі

500000 (п`ятсот тисяч) гри. 00 коп. як відшкодування моральної шкоди.

В решті задоволення цивільного позову ОСОБА_15 , -

відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 кошти в сумі

100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. як відшкодування моральної шкоди.

В решті задоволення цивільного позову ОСОБА_13 , -

відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави кошти в сумі 6638 (шість тисяч шістсот

тридцять вісім) грн. 46 коп. процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню, -

витрати на залучення експертів.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 до вступу

вироку в законну силу, - залишено без змін, - тримання під вартою в Державній установі

Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Скасовано арешт на майно.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Білоцерківської

окружної прокуратури ОСОБА_16 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок

та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч. 1 ст. 115 КК України до 14

(чотирнадцяти) років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до 10

(десяти) років позбавлення волі. Остаточне покарання ОСОБА_7 призначити за правилами

ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та

визначити його у виді 14 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обгрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що вирок Кагарлицького

районного суду Київської області від 25.04.2023 є незаконним, необгрунтованим,

невмотивованим та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду,

викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження,

неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та

невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального

правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Так, постановляючи вирок від 25.04.2023 відносно ОСОБА_7 суд перекваліфікував

дії обвинуваченого з ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст.

115 КК України. Однак, такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,

які підтверджуються дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Зокрема, в ході судового розгляду судом досліджено відеозапис з нагрудної

бодікамери працівника поліції, який прибув на виклик до місця події та здійснював

затримання ОСОБА_7 . В ході дослідження відео, встановлено, що обвинувачений

ОСОБА_7 цікавиться у працівника поліції долею ОСОБА_13 і висловлює жаль з того

приводу, що ОСОБА_13 втік і він не зміг його вбити.

Крім того, прокурор звертає увагу, що слідчий експеримент відтворення подій з якого видно, що якби потерпілому дійсно наносилась така рана то вона повинна бути вертикальною, а згідно двох експертиз, які проводилися та містяться у матеріалах провадження рана горизонтальна. Також згідно висновку експертів поріз один, а не два як стверджує орган обвинувачення.

Також зазначає, що слідчий вмішується в механізм відтворення, що видно на відео, та

говорить, що і як потрібно говорити.

Не взято місцевим судом до уваги висновок експерта № 091-102-2021 від 25.05.21 де

вказано, що змиви з рук при затриманні вказують, що на них крові та клітин людини не

знайдено, що виключає той факт що під час того, що трапилось, ніж він не тримав в своїй

руці і підтверджується його показами.

Також прокурор зазначає, що порушення, допущені судом призвели до призначення

ОСОБА_7 за вчинені ним злочини явно м`якого покарання, що не відповідає ступеню

тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки за вбивство та

замах на вбивство двох і більше осіб ОСОБА_7 повинен понести покарання у виді

позбавлення волі на строк не менше 14 років.

В свою чергу, не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник

обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій

просить скасувати оскаржуваний вирок Кагарлицького районного суду Київської області в

частині визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, який

передбачено ч. 1 ст. 121 КК України, та ухвалити в цій частині новий вирок, яким

виправдати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного правопорушення. Скасувати вирок

Кагарлицького районного суду Київської області в частині визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, який передбачено ч. 1 ст.

115 КК України та постановити в цій частині новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118

КК України. Відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_13 в повному обсязі. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 ,

та ОСОБА_15 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, задовольнити в обсязі відповідно до встановленої судом апеляційної інстанції

вини ОСОБА_7 у заподіянні смерті ОСОБА_9 внаслідок перевищення меж необхідної оборони.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що вирок Кагарлицького

районного суду Київської області від 25.04.2023 відносно ОСОБА_7 таким що підлягає

скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам

кримінального провадження та неправильним застосуванням закону про кримінальну

відповідальність.

Апелянт звертає увагу на те, що відеозапис з бодікамери працівника поліції, на який як правильно вказав суд у вироку, прокурор звернув особливу увагу, оскільки він «свідчить дійсні наміри (умисел) ОСОБА_7 та впливає на кваліфікацію його дій», суд дослідив лише побіжно, вказавши цей доказ серед інших, які підтверджують вину ОСОБА_7 . Текст вироку не містить будь-якого аналізу зазначеного доказу, проведеного судом. Більше того жодний з висновків суду не вмотивований відомостями, які зафіксовані на даному відеозаписі.

Крім того, сторона захисту стверджує, що відеозапис з бодікамери є єдиним доказом,

який би надавав підстави стороні обвинувачення здійснити правову кваліфікацію діянь,

вчинених ОСОБА_7 за тими статтями кримінального закону, що були вказані в

обвинувальному акті. Проте як вбачається з наявної в справі ухвали слідчого судді від

15.11.2021, якою надано дозвіл на утримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , вже на

той час повідомлена ОСОБА_7 підозра містила аналогічну фабулу та правову кваліфікацію

діянь ОСОБА_7 , як про це зазначено в обвинувальному акті. При цьому, відеозапис був

наданий органу досудового розслідування та оглянутий слідчим лише в грудні 2021.

Крім того, встановивши що ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп`яніння, суд визнав вплив цього стану лише на обвинуваченого. Натомість неспровокована агресивна поведінка ОСОБА_18 та ОСОБА_19 очевидно викликана станом сп`яніння та ступенем такого сп`яніння, згідно тексту судового рішення не мала жодного впливу на хід подій.

Вказавши, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав вину в інкримінованих йому

злочинах, суд не звернув увагу, що обвинувачений не визнав умисність вбивства, тобто не

погодився з правовою кваліфікацією діянь, які ставилися йому в провину. Разом з тим він

визнав що інкриміновані йому дії вчиняв він, надавав показання під час досудового

розслідування та під час судового розгляду кримінального провадження, його показання

підтверджуються й іншими доказами.

Вбачається що показання обвинуваченого ОСОБА_7 є логічними, послідовними і такими що в частині підтверджуються наявними доказами у справі, а в частині з великою долею ймовірності відбувалися саме так, як про це зазначав обвинувачений. Принаймні будь-яких доказів які б прямо чи опосередковано спростовували показання обвинуваченого в матеріалах справи не міститься, а ті що були використані місцевим судом були зазначені ним з перекручуванням їх змісту.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Кагарлицького

районного суду Київської області від 25 квітня 2023 року та ухвалити новий вирок,

призначивши обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді

позбавлення волі строком на 14 років, за ч. 1 ст. 121 КК України покарання у виді

позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового

складання призначених покарань, має бути призначено остаточне покарання обвинуваченому

ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

В обґрунтування апеляційної скарги потерпіла зазначає, що вказаний вирок

Кагарлицького районного суду Київської області від 25 квітня 2023 року підлягає

скасуванню у зв`язку невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним

обставинам кримінального провадження та у зв`язку з невідповідністю призначеного судом

покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через

м`якість.

Наголошує на тому, що відповідно вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження

нових злочинів. Відповідно матеріалів кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_7

вчинив за одних обставин, фактично з єдиним умислом, два злочини: спричинив тяжкі

тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 та позбавив життя її чоловіка

ОСОБА_9 .

Стверджує, що позиція обвинуваченого відносно вчинених ним злочинів, свідчить про те, що він зовсім не зробив для себе ніяких висновків і, позбавивши життя людину та

скалічивши іншу, абсолютно про це не жалкує. Про даний факт в тому числі свідчить і

переглянутий (досліджений) в судовому засіданні відеозапис з бодікамери працівника

поліції, що першим прибув на місце події. В сукупності з іншими доказами, вказаний

відеозапис підтверджує умисел ОСОБА_7 на вбивство, тим самим спростовуючи його

покази щодо нерозуміння подій в момент нанесення ударів ножем по потерпілих, ніби-то з

метою самозахисту. Поведінка ОСОБА_7 після вчинення злочину, під час досудового та

судового слідства по кримінальному провадженню свідчить про те, що міра покарання,

визначення судом для нього, є явно несправедливою через м`якість.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу

та просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційних скарг прокурора та

потерпілої,

пояснення потерпілої ОСОБА_9 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та

просила її задовольнити, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника

обвинуваченого, вимоги апеляційної скарги прокурора залишила на розсуд суду,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора та

просив її задовольнити, апеляційну скаргу потерпілої підтримав частково, заперечував проти

задоволення апеляційної скарги захисника,

пояснення представника потерпілої ОСОБА_10 , який просив задовольнити

апеляційну скаргу потерпілої, вимоги апеляційної скарги прокурора залишив на розсуд суду,

заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисника

та просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційних скарг прокурора та

потерпілої,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи,

викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним,

обґрунтованим і вмотивованим.

Частина 1 ст. 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням,

яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин

кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору

належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору

достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні

обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7

у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на

зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах.

Так, допитаний судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у

вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та суду показав, що

ввечері 13.11.2021 він на грунті побутових негараздів посварився з своєю дружиною, -

ОСОБА_12 , після чого поїхав до батьківської хати, яка розміщена за адресою:

АДРЕСА_4 , де ввечері вживав алкоголь у виді пива. На

слідуючий день, - 14.11.2021 він прокинувся, та почав знову вживати пиво, потім під обід

зателефонував своїй дружині, яка знаходилася на квартирі, яка розміщена за адресою:

АДРЕСА_3 , яка належить їй на праві

приватної власності (яку їй подарували батьки), та в якій вони проживали спільно вже понад

15 - ть років. Він повідомив свою дружину про те, що хоче приїхати на квартиру та забрати

свої речі, на що його дружина знову почала сваритися. Далі, він взяв з собою пива, сів на

моторолер, та поїхав до квартири. Приїхавши до багатоквартирного будинку, поставив

моторолер в дворі, піднявся на 5 поверх (там розміщена квартира), зайшов в хату. Коли він

зайшов, в квартирі перебував його син та дружина. В них знову почалася сварка, а тому її

син вийшов з квартири та пішов надвір. Під час сварки його дружина почала виганяти його з

квартири, наголошуючи на тому, що це не його квартира, і що вона більше не бажає з ним

жити, а тому він має негайно покинути квартиру. Сварка продовжувалася хвилин 15 - ть. Він

відповів своїй дружині, що забере свій робочий одяг, та покине квартиру, але перед цим

доп`є пиво, після чого підійшов до холодильника, та дістав звідти сало, щоб закушувати

пиво. В цей час його дружина вийшла з квартири, а він, взявши сало, хліб та ножа - пішов в

кімнату залу, де сів на крісло, поставив перед собою столика, поставив на нього пиво,

положив сало, хліб та почав допивати пиво. Через хвилин 5 він почув, як відчинилися та

зачинилися вхідні двері, та він подумав, що це повернулася його дружина, тому ніяк не

відреагував, але через деякий незначний проміжок часу він побачив дві пари ніг, і в цей час

йому невідомі особи почали наносити удари кулаками рук по голові. Він не бачив, хто йому

наносить удари, адже йому не давали голови підняти, - били по голові. Так як десь у 2000-их він потрапив в ДТП, то в нього в голові виникла гематома, яка є ще і на даний час, а тому

він перелякався за своє життя та здоров`я, та вважаючи, що якщо далі невідомі особи будуть

наносити йому удари по голові, - він може втратити тяму, а тому він взяв ніж, і вдарив

невідомого чоловіка, який стояв з лівого боку від нього, а потім, - вдарив двічі невідому

особу, яка стояла навпроти нього, аж потім встав, і побачив, що перед ним стоїть

ОСОБА_9 , - рідний брат його дружини. Він зрозумів аж потім, що, мабуть, -

це його дружина викликала свого брата, - ОСОБА_20 внаслідок сварки між ними.

ОСОБА_21 вийшов з квартири, почав йти по тамбуру, та впав, вийшла сусідка,

хотіла його перевернути, він сказав сусідці та своїй дружині, щоб не чіпали

ОСОБА_20 , а сам зайшов в хату, щоб зателефонувати в швидку, але його телефон був на той

час в неробочому стані.

На уточнюючі запитання учасників процесу обвинувачений показав, що під час ударів

йому забили памороки. Зхопився за ніж, бо злякався. Удари наносив ножем, бо захищався.

На той час він не усвідомлював наслідки нанесення ударів ножем. Він не бачив, куди бив

ножем. Потерпілого ОСОБА_13 до того дня він ніколи не бачив, а тому вбивати його

не хотів. Він перебував в шоковому стані після того, як побачив, що вбив

ОСОБА_20 , тому і наговорив багато лишнього в поліцейському авто. ОСОБА_22

допомогу не надавав. Після того, як він наніс удари ножем, він положив того ножа у кухні на

стіл. ОСОБА_20 знав 16 років десь, але вони близько не спілкувалися, так як були

неприязні відносини. Він не бачив, хто його бив, але, більше всього, - його бив той. хто стояв

збоку від нього. Від ударів у нього запаморочилося в голові. Тілесних ушкоджень внаслідок

ударів по голові він не отримав. Знає, що ОСОБА_21 був юристом. Неприязні

відносини були із за того, що колись батько його дружині подарував будинок в Рокитне, але

після цього ОСОБА_21 розлучився, залишив квартиру своїй доньці і почав жити з

новою дружиною, їм не було де жити, а тому батько його дружини забрав у дружини хату та

віддав її ОСОБА_22 , щоб той жив з новою сім`єю, тому і були неприязні

відносини. Коли вони зустрічалися десь на вулиці, - він переходив дорогу, щоб не вітатися.

Залишався після сварки з дружиною в квартирі, щоб допити пиво. Сварка тривала десь до 10

хв. Одружений він був з 2004 року. За весь час він сварився з своєю дружиною всього лише

два рази. Вживає алкоголь дуже рідко, бо в 2000 роках отримав травму в ОСОБА_23 . Коли він брав

сало та ніж, його дружина вже виходила з квартири. Сало він різав на столику в кімнаті. Ніж

лежав на столику. Інвалідності в нього немає офіційно. Все, що наговорив в поліцейському

авто, - наговорив в стані шоку. Розуміє, що неправильно зробив, що позбавив життя

людинку, але вживання алкоголю його адекватності не позбавляє, але іноді пропадає

пам`ять.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, вона

підтверджується наявними у справі та дослідженими, судом першої інстанції, доказами.

Так, визнаючи доведеним вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних

правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України, судом, в основу

обвинувального вироку було покладено, зокрема, показання допитаних в судовому засіданні

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , та свідків ОСОБА_24 ,

ОСОБА_25 , ОСОБА_26 .

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що вона була офіційною дружиною

загиблого ОСОБА_9 , прожила з ним в шлюбі близько 16 - ти років. 14.1 1.2021 року після обіду зателефонувала ОСОБА_27 , та сказала, що щось тирапилося із її чоловіком. Вона, переживаючи, - через невеликий проміжок часу сама перезвонила ОСОБА_28 , на що ОСОБА_29 повідомила їй, що її чоловіка (чоловіка ОСОБА_27 ) забрали до лікарні, а що трапилося з ОСОБА_30 , - вона не знає. Далі вона зателефонувала до батька свого чоловіка, який повідомив їй, що ОСОБА_31 зарізали. З сім`єю ОСОБА_7 вона не спілкувалася ніколи.

На уточнюючі запитання учасників процесу потерпіла показала, що між її чоловіком, -

ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 існували усталені неприязні відносини. Ці

неприязні відносини виникли внаслідок того, що дружина ОСОБА_7 , - ОСОБА_12 є

рідною сестрою її чоловіка. У сім`ї ОСОБА_7 часто виникали сварки на грунті того, що

ОСОБА_7 зловживав алкогольними напоями, після чого бив свою дружину та дітей.

Дружина ОСОБА_7 могла навіть зателефонувати вночі. Таких випадків вона пам`ятає не

меньше 10 - ти. ОСОБА_32 , - часто ходила побита, бо її бив ОСОБА_7 .

Також до її чоловіка телефонували діти ОСОБА_7 , та скаржилися, що їх батько б`є. Її

чоловік не був агресивний. Просить суд призначити покарання ОСОБА_7 якйнайсуворіше.

Після того, як її чоловіка вбив ОСОБА_7 , - телефонувала його дружина та просила

вибачення (неодноразово), сам же ОСОБА_7 ні разу не попросив вибачення. Коли дружина

ОСОБА_7 приходила до них, - її батько казав, щоб вона розлучалася з ОСОБА_7 , але

вона не реагувала на прохання батька. ОСОБА_7 постійно зловживав алкоголем, під час чого

вчиняв насильство в сім`ї.

Потерпілий ОСОБА_15 суду показав, що він є рідним сином загиблого

ОСОБА_9 . З батьком у нього були хороші відносини. 14.11.2021 він був вдома, десь в обід до нього

в кімнату зайшов його дідусь, і повідомив, що його батька підрізали. Він спочатку подумав,

що батько попав в ДТП, та його хтось «підрізав» на автомобілі, але потім дідусь пояснив, що

підрізали, - це нанесли удар ножем. Він та дідусь відразу ж поїхали на місце події, - до

будинку, - де проживала дідусева донька, - ОСОБА_12 , яка є дружиною обвинуваченого

ОСОБА_33 , біля того будинку, він побачив авто свого батька, та маму, яка

плакала, також були працівники поліції. Він почав заспокоювати маму, а в квартиру

ОСОБА_12 не піднімався. Наголошує на тому, що ОСОБА_12 зловживає алкоголем, причому

- вона зловживала алкоголем спільно з ОСОБА_7 . Він чув від своїх батьків, що

обвинувачений ОСОБА_7 погрожував його батьку - ОСОБА_9 , що він його заріже.

Окрім того, після того, як вбили його тата, дружина ОСОБА_7 , - ОСОБА_12 повідомляла їм, що в той день обвинувачений ОСОБА_7 казав своїй дружині, що якщо ОСОБА_9 підніметься в квартиру, він його вб`є, та щоб його батько шукав собі могилу. Також обвинувачений ОСОБА_7 десь років два тому побив також і його дідуся, -

ОСОБА_34 .

На уточнюючі запитання учасників процесу потерпілий показав, що наскільки він

знає, - до цього бійок між його батьком та обвинуваченим ОСОБА_7 , - не було. Самого

обвинуваченого ОСОБА_7 до цього ніколи не бачив, так як їхня сім`я з сім`єю ОСОБА_35 не

спілкується.

Потерпілий ОСОБА_13 суду показав, що він був товаришем та кумом

загиблого ОСОБА_9 14.11.2021 близько 12 години він зустрівся з ОСОБА_9 , так як

давно не бачилися. Під час зустрічі він та ОСОБА_9 вживали алкогольний напій. - вжили

близько 370 гр. коньяку. Коли вони сіли в автомобіль до ОСОБА_9 , до ОСОБА_9

зателефонувала його сестра - ОСОБА_12 , та щось говорила. Після того, як ОСОБА_9

поговорив з його сестрою, він запитав у нього, чи не проїде він з ним до його сестри, бо в неї

в сім`ї знову якісь негаразди з її чоловіком, - ОСОБА_7 (він знову напився, буянить), - на

що він погодився. Так як вони були неподалік багатоквартирного будинку, в якому проживає

сестра загиблого ОСОБА_9 , - вони швидко приїхали на місце. При входу в під`їзд їх

зустріла сестра ОСОБА_9 , - ОСОБА_36 , яка була заплакана та повідомила їх, що її

чоловік, - ОСОБА_7 - її ображає. ОСОБА_9 пішов попереду, а він пішов за ним, - за два

- три кроки позаду. Вони піднялися на п`ятий поверх, після чого ОСОБА_9 зайшов в

квартиру сестри, повернув ліворуч в коридорі, і вони зайшли вдовх в кімнату, -

ОСОБА_9 - попереду, а він позаду, ОСОБА_9 став перед ОСОБА_7 , а він став збоку

ОСОБА_7 , який сидів на кріслі, а перед ним стояв якийсь столик, а на ньому лежали якісь

продукти харчування. Зіпинившись перед ОСОБА_7 , ОСОБА_9 звернувся до

ОСОБА_7 з запитанням, - що знову трапилося? ОСОБА_7 в цей час вдарив його чимось в живіт, і він відчув різкий біль, приклав відразу руку і побачив, кров, йому стало зле. Він відчув, що йому потрібно залишити квартиру, тому він розвернувся і пішов з квартири, вийшов з тамбура та вийшов надвір. Коли він виходив з тамбура, він почув, що щось тяжке впало на підлогу, він зрозумів, що це впав ОСОБА_9 , але не повернувся, так як розумів, що йому самому потрібна терміново медична допомога. Сам факт падіння ОСОБА_9 він не бачив, - чув лише звук падаючого тіла. Коли він вийшов надвір, надворі сиділи якісь жінки, він попросив у них допомоги, але зрозумів, що допомоги не буде, тому вирішив піти до лікарні, та набрав по телефону лікарню, повідомивши, що йому потрібна допомога. Коли він пройшов деяку відстань, він побачив, що на авто стоїть його знайомий, - ОСОБА_37 . Він попросив ОСОБА_38 відвезти його до лікарні, на що той погодився та відвіз його до лікарні. В лікарні Рокитне йому надали першу допомогу та відвезли в лікарню в ОСОБА_39 , де йому зробили операцію.

На уточнюючі запитання учасників процесу потерпілий показав, що

ОСОБА_40 звати ОСОБА_41 , але він її добре не знав, - знав лише наглядно, не знав де вона живе.

ОСОБА_9 йшов перший в квартиру, а він - за ОСОБА_9 на відстані 2 - 3 кроків

позаду. Бійки в квартирі не було ніякої. Перед ОСОБА_7 стояв якийсь столик, на ньому

щось лежало. Він не бачив, чим його вдарив ОСОБА_7 , все відбулося швидко. Він особисто

з ОСОБА_7 не спілкувався. ОСОБА_7 наніс удар сидячи в кріслі. ОСОБА_7 перед ударом

не вів себе агресивно. ОСОБА_7 вдарив його сидячи, правою рукою. Знав ОСОБА_9

близько 14 років. Дійсно, в той день і він, і ОСОБА_9 вживали алкоголь, але не багато.

Приїхали до квартири ОСОБА_12 на авто ОСОБА_9 , - він був за кермом.

ОСОБА_9 просив його зайти з ним в квартиру до ОСОБА_7 . Не може сказати, чи ОСОБА_7 був в

стані алкогольного сп`яніння. Нецензурними словами ОСОБА_7 ніхто не ображав. Після

того, як ОСОБА_7 вдарив його ножем в живіт, він розвернувся і пішов з квартири, але

ОСОБА_7 за ним не гнався, не погрожував йому вбивством, так як ОСОБА_7 залишався в кімнаті з

ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_7 не погрожував вбивством ні йому, ні

ОСОБА_9 . За весь час, що минув з моменту скоєння злочину, - ОСОБА_7 ні разу перед ним не

вибачився, не робив спроб відшкодувати шкоду. В той день він та ОСОБА_9 випили десь

0,37 гр. коньяку. Про обставини життя ОСОБА_42 йому не розповідав. При призначенні виду та міри покарання покладається на розсуд суду. В той день він ОСОБА_7 бачив вперше.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що не пам`ятає точної дати, але не було

восени 2021 року, він зупинив свій автомобіль на масиві «Цукровий завод» в м. Рокитне,

після чого його дружина пішла в магазин, а він з своєю дитиною лишився біля авто. Через

невеликий проміжок часу його хтось покликав, він обернувся і побачив свого знайомого, -

ОСОБА_13 , який йшов до нього та просив йому допомогти. Коли ОСОБА_13

підійшов до нього, він сказав, що йому дуже погано, і йому потрібна допомога, після чого він

побачив, що ОСОБА_13 був блідий, руки в нього були в крові, одяг також був в крові.

На його запитання, що трапилося, - ОСОБА_13 відповів, що його підрізали. Він

покликав дружину, і завіз ОСОБА_13 до лікарні, в прийомний покій. Не може сказати,

чи був ОСОБА_13 в стані алкогольного сп`яніння. Сама подія відбувалася близько

15-16 години. ОСОБА_13 сказав, що його вдарили ножем, що в нього дірка в

животі. ОСОБА_27 через декілька днів зателефонував йому, дякував, що врятував.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що на даний час та на час події злочинів він

працює поліцейським групи швидкого реагування ВИ № 1 Білоцерківського РУН ГУ 1111 в

Київській області. 14.11.2021 він перебував на добовому чергуванні з напарником, -

ОСОБА_43 . В обідню пору, точного часу не пам`ятає. - на робочий

планшет надійшло повідомлення про скоєний злочин - вбивство. Так як вони знаходилися

неподалік адреси, на яку прийшов виклик, - вони через 3 чи 4 хвилини приїхали на місце

виклику, - до багатоповерхівки, яка розміщена за адресою:

АДРЕСА_5 . Прибувши на місце виклику, ввімкнули службову камеру і піднялися

до квартири, на яку був виклик, яка розміщена на 5 - му поверсі. На місці виклику він

побачив особу чоловічої статі, яка лежала на підлозі в тамбурі, біля нього була якась жінка, а

поруч стояв обвинувачений. На його запитання, хто це зробив, обвинувачений ОСОБА_7

відповів, що це він зробив. Обвинувачений ОСОБА_7 був схвильований, але команди

виконував. Він застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 спецзасіб - кайданки і повів в

службовий автомобіль.

На уточнюючі запитання учасників процесу свідок показав, що після затримання

обвинуваченого ОСОБА_7 - він в квартиру більше не піднімався. Все, що казав

обвинувачений ОСОБА_7 в службовому автомобілі, - все записувалося на службову камері.

Службову камеру він ввімкнув відразу, як зайшли в під`їзд багатоквартирного будинку.

Обвинувачений ОСОБА_7 весь час вів себе не агресивно. Від обвинуваченого ОСОБА_7

він відчував запах алкогольного перегару.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що вона є сусідкою родини ОСОБА_44 . Восени

2021 року, точної дати не пам`ятає, - вже після обід вона знаходилася в себе в квартирі, як

почула, що щось на коридорі гупнуло, наче щось тяжке впало. Одночасно з цим у неї

відкрилися вхідні двері в квартиру, вона пішла до дверей, щоб їх закрити, і в цей час через

шпарину відкритих вхідних дверей вона побачила, що в тамбурі (загальний коридор) на

підлозі лежить якийсь чоловік, вона підбігла до нього і хотіла допомогти. Біля чоловіка була

сусідка - ОСОБА_45 , та її чоловік, - ОСОБА_7 . Коли вона підійшла до лежачого

чоловіка, ОСОБА_12 попросила її зателефонувати в швидку, вона пішла в квартиру, взяла

телефон і викликала швидку, повернувшись до лежачого на підлозі чоловіка. Вона хотіла

перевернути чоловіка, щоб подивитися, що з ним, але не змогла його зробити, після чого

лише стояла поруч, - аж до прибуття швидкої.

На уточнюючі запитання учасників процесу свідок показала, що подія була у жовтні -

листопаді 2021 року. Її квартира та квартира сім`ї ОСОБА_44 - поруч. Вона зразу не впізнала,

хто лежав на підлозі. Загиблий лежав в тамбурі. Біля загиблого стояла ОСОБА_12 , а

позаду неї стояв ОСОБА_7 . ОСОБА_45 плакала, та кликала на допомогу. Швидка та

працівники поліції приїхали майже разом. ОСОБА_7 допомогу загиблому не надавав, у

нього його дружина питала, що він наробив. Бачила маленькі краплі крові поруч з загиблим. Не може сказати, чи був ще живий ОСОБА_9 , коли вона вперше підійшла до нього, але

на дотик він був ще теплим. Коли вона стояла на колінах біля лежачого ОСОБА_9 , та

оглядала його, ОСОБА_7 , який стояв поруч, - сказав, щоб вона не чіпала ОСОБА_9 , бо

він його вбив. Про сім`ю ОСОБА_44 нічого поганого сказати не може. Не може сказати, чи в

той момент ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння.

Показання потерпілих та свідків суд першої інстанції обґрунтовано визнав належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки вони здобуті з дотриманням вимог КПК України, є логічними, послідовними і такими, що узгоджуються між собою, а також підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних

правопорушень підтверджується дослідженими судом першої інстанції письмовими

доказами, а саме:

- витягом з АРМОРу, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово

притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї;

- протоколом огляду місця події (приміщення) від 14.11.2021 зі схемою та

фототаблицею, в ході якого оглянуто місце злочину, положення трупа ОСОБА_9 ,

вилучено знаряддя злочину - кухонний ніж;

- протоколом огляду місця події (приміщення) від 14.11.2021 зі схемою та

фототаблицею, в ході якого оглянуто сходовий майданчик перед квартирою

АДРЕСА_6 , та вилучено змиви слідів крові, які в подальшому шляхом

проведення експертиз було ідентифіковано, як кров потерпілого ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду від 14.11.2021 з фототаблицею, в ході якого в приміщенні ШМД

в місті Біла Церва оглянуто та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду від 15.11.2021 в ході якого оглянуто труп ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду предмета від 24.11.2021, в ході якого оглянуто особисті речі, у

яких на момент смерті був одягнутий ОСОБА_9 , та на яких містяться пошкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 за участю свідка

ОСОБА_12 , в ході якого остання детально та послідовно розповіла про обставини події, яка

відбулась 14.11.2021, з якого вбачається, що загиблий ОСОБА_9 прийшов до неї в

квартиру на її прохання внаслідок того, що її чоловік - обвинувачений ОСОБА_7 вчергове

зловживав алкогольними напоями та вчиняв насильство в сім`ї у відношенні неї, тому вона і

попросила в брата допомогу; загиблий ОСОБА_9 , зайшовши в квартиру до ОСОБА_7 ,

та, підійшовши до нього, - ідентифікував себе, назвавши обвинуваченого ОСОБА_7 по

імені, та задав йому запитання; потерпілий ОСОБА_13 наніс удар рукою по голові

обвинуваченого ОСОБА_7 , - дав «підзатильник».

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 з потерпілим

ОСОБА_13 , в ході якого останній детально розповів про події 14.11.2021 та

обставини отримання ним тілесних ушкоджень;

- протоколом огляду предмету від 23.11.2021, в ході якого оглянуто знаряддя злочину

- кухонний ніж, та вилучено з руків`я ножа сліди папілярних узорів, які в подальшому

внаслідок проведення експертизи були ідентифіковані такими, які належать обвинуваченому

ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду предмету від 30.11.2021, в ході якого оглянуто речі ОСОБА_7 , в

які він був одягнений під час вчинення злочинів;

- висновком судової дактилоскопічної експертизи від 14.12.2021 № СЕ-19/111-

21/60650-Д, відповідно до якої вилучені з руків`я ножа сліди папілярних узорів належать

ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 182/ц від 26.11.2021, яким встановлено групу крові

потерпілого ОСОБА_13 ;

- висновком експерта №225-мк від 08.12.2021, яким досліджено клапті шкіри

ОСОБА_9 , на якому міститься поранення, та знаряддя злочину - ніж, та зроблено

висновок про те, що не виключено що саме наданим на дослідження ножем утворено

ушкодження на клапті шкіри ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 226-мк від 09.12.2021, відповідно до якого не виключена

можливість утворення пошкоджень на одязі ОСОБА_9 від дії ножа, вилученого в ході

огляду місця події;

- висновком експерта № 227-мк від 10.12.2021, відповідно до якого не виключена

можливість утворення пошкоджень на одязі ОСОБА_13 від дії ножа, вилученого в

ході огляду місця події;

- висновком експерта № 156Д від 20.12.2021, яким встановлено наявність у

ОСОБА_13 тілесних ушкоджень та визначено їх ступінь тяжкості, а саме - тяжкі.

- висновком експерта № 228/162/д від 17.12.2021 про причини смерті ОСОБА_9 , з

якого слідує, що смерть останнього настала від проникаючого колото-різаного поранення

грудної клітки з ушкодженням правої легені;

- висновком експерта № 164Д від 20.12.2021, яким підтверджено, що отримані

ОСОБА_13 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин, вказаних ним під час

слідчого експерименту 08.12.2021;

- висновком експерта № 228/154д від 17.12.2021, яким підтверджено, що виявлені у

ОСОБА_9 тілесні ушкодження, могли утворитись за обставин, вказаних ОСОБА_7 під

час слідчого експерименту 08.12.2021;

- висновком експерта № 165Д від 21.12.2021, яким підтверджено, що виявлені у

ОСОБА_13 тілесні ушкодження, могли утворитись за обставин, вказаних ОСОБА_7

під час слідчого експерименту 08.12.2021;

- протоколом огляду речей від 04.01.2022,в ході якого оглянуто медичну карту

стаціонарного хворого ОСОБА_13 ;

- протоколом перегляду відеозапису від 15.12.2021, в ході якого оглянуто відеозапис з

нагрудної бодікамери працівника поліції, який першим прибув на місце події 14.11.2021 та

який здійснював затримання ОСОБА_7

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.11.2021;

- висновком судово-медичної експертизи № 291 від 15.11.2021 в ході якого

встановлено, що будь-яких травм ОСОБА_7 не отримано;

- протоколами отримання зразків для експертизи від 14.11.2021;

- протоколом освідування особи від 14.11.2021, яким встановлено що ОСОБА_7

перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- протоколом відібрання зразків для експертизи від 08.12.2021;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 з ОСОБА_7 в ході

якого останній розповів і відтворив обставини події 14 листопада 2021 року;

- висновком судово-психіатричного експерта № 698 від 08.12.2021, відповідно до якої

ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованих йому дій на психічні захворювання або розлади

не страждав, керувати своїми діями та усвідомлювати їх міг.

Також судом першої інстанції досліджено матеріали кримінального провадження, що

стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме:

- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 14 лютого 1996

року Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, - ОСОБА_7

народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.м.т. Рокитне Київської області. Згідно даного паспорту, -

ОСОБА_7 зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_4 . Згідно даного паспорту, - ОСОБА_7 має двох

неповнолітніх дітей, - ОСОБА_46 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , та

ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- згідно довідки про присвоєння індентифікаційного номеру, яка видана 12.03.2001

року Державною податковою інспекцією у Рокитнянському районі, -

ОСОБА_7 отримав ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

- згідно довідки № 208/01, яка видана взамін військового квйТка, -

ОСОБА_7 , 1978 року народження, - непридатний до військової служби в мирний час. - на

підставі графи 1 ст. 77-6 Наказу МО № 2 - 1994 року;

- згідно витягу з АРМОР, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . -

уродженець смт. Рокитне Київської області, - неодноразово притягався до адміністративної

відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень в сфері порушень ПДР, а

також двічі - за насильство в сім`ї.

- згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане 19 квітня 2008

року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління

юстиції Київської області, - обвинувачений ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої

дитини, - сина, - ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видане 26 лютого 2007

року відділом реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління

юстиції Київської області, - обвинувачений ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої

дитини, - сина, - ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- згідно довідки - вимоги про судимість № 5 - 19112021/32002, - станом на 25.11.2021

року відомостей щодо притягнення до кримінальної відповідальності чи судимостей у

відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець смт. Рокитне Київської області, - немає;

- згідно довідки № 473, яка видана 16.11.2021 року КНП Рокитнянської селищної ради

Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна Лікарня», -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою:

АДРЕСА_3 , - за даними облікової документації на

диспансерному обліку не перебуває і за медичною допомогою не звертався;

- згідно довідки № 473, яка видана 16.11.2021 року КНП Рокитнянської селищної ради

Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна Лікарня», -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою:

АДРЕСА_3 , - за даними облікової документації у лікаря

нарколога на диcпансерному обліку не перебуває;

- згідно довідки № 141, яка видана 16.11.2021 року виконавчим комітетом

Рокитнянської селищної ради, - ОСОБА_7 , 1978 року народження, - проживає в

АДРЕСА_3 , та до складу його сім`ї входять:

- дружина - ОСОБА_12 ;

- син, - ОСОБА_48 , 2008 року народження;

- син, - ОСОБА_49 , - 2007 року народження.

По місцю проживання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується

посередньо;

- згідно довідки № 5/25, яка видана 20.01.2022

ІНФОРМАЦІЯ_6 , - станом на 20.01.2022

року громадянин ОСОБА_7 на військовому обліку в

ІНФОРМАЦІЯ_7 не перебуває.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурором та захисником обвинуваченого

ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 заявлено клопотання про повторне дослідження

доказів у кримінальному провадженні.

Вислухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав заявлене ним клопотання про повторне дослідження доказів та просив його задовольнити, клопотання захисника про повторне дослідження доказів підтримав частково; думку захисника ОСОБА_8 , який підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, думку потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 , які залишили вирішення даного питання на розсуд суду, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав клопотання захисника та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, колегія суддів ухвалила задовольнити вищевказані клопотання прокурора та захисника.

Так, в судовому засіданні від 04.12.2023 колегією суддів досліджено:

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 з потерпілим

ОСОБА_13 (Т. 3 а.с. 7-13);

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 з обвинуваченим

ОСОБА_7 (Т. 3 а.с. 102-108);

- висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_7 № 291 від 15.11.2021 (Т. 3 а.с. 94);

- частково досліджено протокол перегляду відеозапису від 15.12.2021. зроблений

нагрудною бодікамерою при затриманні ОСОБА_7 (Т. 3 а.с. 82-87).

В судовому засіданні від 20.02.2024 колегією суддів продовжено дослідження доказів

та досліджено:

- протокол перегляду відеозапису від 15.12.2021, зроблений нагрудною бодікамерою

при затриманні ОСОБА_7 (Т. 3 а.с. 82-87) та переглянуто відеозапис до нього (Т. 3 а.с. 87);

- досліджено диск з відеозаписом «додаток до протоколу допиту проведення слідчого

експерименту з потерпілим ОСОБА_13 по матеріалам кримінального провадження

№ 0002812 від 14.11.2021» (Т. 3 а.с. 19);

- досліджено диски з відеозаписом «додаток до протоколу проведення слідчого

експерименту з підозрюваним по матеріалам кримінального провадження

№ 0002812 від 14.11.2021» (Т. 3 а.с. 114, Т. 4 а.с. 13).

В судовому засіданні від 14.05.2024 колегією суддів продовжено дослідження доказів

та досліджено:

- протокол огляду місця події (приміщення) від 14.11.2021 зі схемою та фото таблицею (Т. 2 а.с. 190-221);

- висновок експертного дослідження № 228 від 16.12.2021 (Т. 3 а.с. 72-73);

- висновок експертного дослідження № 164Д від 20.12.2021 (Т. 3 а.с. 75);

- висновок експерта № 228/154Д від 17.12.2021 (Т. 3 а.с. 76);

- висновок експерта № 165Д від 21.12.2021 (Т. 3 а.с. 77);

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.12.2021 за участі свідка

ОСОБА_12 (Т. 2 а.с. 246-253) та переглянуто відеозапис до нього (Т. 3 а.с. 6);

В судовому засіданні від 22.10.2024 колегією суддів продовжено дослідження доказів

та досліджено:

- звукозапис судового засідання від 08.09.2022 в частині допиту потерпілих

ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 ( журнал судового засідання від 08.09.2022), (Т. 2

а.с. 108-116).

В судовому засіданні від 03.02.2025 колегією суддів продовжено дослідження доказів

та досліджено:

- звукозапис судового засідання від 06.10.2022 в частині допиту свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_50 (журнал судового засідання від 06.10.2022), (т. 2 а.с. 158-162);

- звукозапис судового засідання від 23.03.2023, а саме пояснення обвинуваченого

ОСОБА_7 (журнал судового засідання від 23.03.2023), (т. 4 а.с. 71-74).

Повторно дослідивши вищевказані докази у кримінальному провадженні, колегія

суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані стороною

обвинувачення докази є належними, допустимими та достовірними, а в своїй сукупності та

взаємозв`язку - достатніми, якими поза розумним сумнівом доводиться винуватість

обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися в

нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент

заподіяння, потерпілому ОСОБА_13 , тобто у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також у вчиненні умисних,

протиправних дій, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіяння

смерті іншій людині, потерпілому ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали кримінального провадження та наявні

докази, колегія суддів апеляційного суду в повній мірі погоджується з висновком суду

першої інстанції про те, що: обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_51 були

незнайомі, до моменту вчинення обвинуваченим злочину, - навіть не бачили один одного, не

знали про існування один одного, відповідно, - між обвинуваченим ОСОБА_7 та

потерпілим ОСОБА_13 , - не було неприязних відносин. Обвинуваченим

ОСОБА_7 нанесено потерпілому ОСОБА_13 лише один удар, хоча і ножем. Обвинувачений

ОСОБА_7 байдуже відносився до ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які він нанесе

потерпілому ОСОБА_13 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 припинив наносити

потерпілому ОСОБА_13 удари з власної ініціативи, при цьому, суд вважає, що

об`єктивних, непереборних причин, з яких би обвинувачений ОСОБА_7 не зміг би довести

свій злочин до кінця (як то, - значна перевага в фізичній силі потерпілого, наявність в

потерпілого зброї чи інших предметів, які можна використати для нанесення тілесних

ушкоджень, втручання третіх осіб, тощо), - не було. На добровільне припинення

ОСОБА_7 його злочинних дій у відношенні потерпілого ОСОБА_52 вказує і сам потерпілий

ОСОБА_53 , який в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_7 наніс йому лише один

удар, після чого він розвернувся та пішов з квартири ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 в цей же час не

наздоганяв його, не висловлював йому вслід погрози вбивством.

Відтак, як констатовано судом, з огляду на обставини, досліджені в судовому

засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 здійснив удар ножем но тулубу потерпілого

ОСОБА_13 у відповідь на нанесення ОСОБА_13 удару рукою по голові

ОСОБА_7 , - тобто, нанесення удару обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому

ОСОБА_13 було здійснено з мотивів помсти.

Крім того, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої

інстанції про те, що вбивство ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_7 було умисним,

оскільки з показань свідків та потерпілих, між обвинуваченим ОСОБА_7 на протязі

тривалого часу (роками) існували неприязні відносини, які виникли внаслідок побутових

негараздів, - розподілу майна. Такі неприязні відносини з часом лиш посилювалися у зв`язку

з тим, що дружина обвинуваченого ОСОБА_7 , - ОСОБА_12 постійно просила допомоги у

свого брата, - ОСОБА_9 , щоб він поміг їй в ті моменти, коли ОСОБА_7 здійснював

насильство в сім`ї. Внаслідок таких неприязних відносин обвинувачений ОСОБА_7 та

ОСОБА_9 не спілкувалися на протязі більше 10-ти років. Обвинувачений ОСОБА_7 , як

вбачається з показань потерпілого ОСОБА_15 , - вже висловлював погрози вбивством у

відношенні до ОСОБА_9 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 взяв ножа та положив

його перед собою в житловій кімнаті після того, як його дружина - ОСОБА_54 повідомила

йому, що телефонує до свого брата, - до ОСОБА_9 .

Відтак, судом констатовано, що маючи тривалі неприязні відносини з ОСОБА_9 , приготувавши ніж, та положивши його перед собою, - чекав на прихід ОСОБА_9 , щоб здійснити свій злочинний намір, направлений на вбивство ОСОБА_9 , а тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_13 наніс лише у зв`язку з тим, що не розраховував на ту обставину, що ОСОБА_9 прийде спільно з товаришем, та нанесення такого удару потерпілому ОСОБА_13 було лише як помста за удар по голові, який потерпілий ОСОБА_13 наніс обвинуваченому ОСОБА_7 , проте, - даний удар ножем було здійснено після припинення потерпілим ОСОБА_13 неправомірних дій у відношенні ОСОБА_7 тобто - такий удар був здійснений в той час, коли потерпілий ОСОБА_13 не становив ні якої небезпеки для обвинуваченого ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що дії ОСОБА_7 необхідно перекваліфікувати з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, оскільки у нього не було умислу на вбивство ОСОБА_9 , є неспроможними, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є наявність закінченого складу вбивства - настання злочинного наслідку - смерті людини. Відсутність такого наслідку виключає можливість притягнення до відповідальності за закінчений злочин. У таких випадках в діях винного можуть бути ознаки готування до вбивства або замаху на вбивство. Процес розвитку причинного зв`язку припускає, що причина завжди в часі передує наслідку. При цьому не має значення, як швидко після вчинення злочинної дії настала смерть. Цей проміжок часу може бути значним

Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, а саме нанесення кухонним ножем двох ударів в область грудної клітини потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені, причинний зв`язок між нанесенням ударів і настанням наслідків у вигляді смерті, колегія суддів уважає, що дії ОСОБА_7 носили умисний характер, були спрямовані на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , що свідчить про наявність умислу, зокрема те, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання - смерті потерпілого.

Водночас доказів, які свідчили би про наявність обставин, характерних (необхідних) для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст. 118 КК України - судом не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 291 від 15.11.2021, будь-яких травм ОСОБА_7 не отримано.

Обставини, на які вказує захисник як на підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 118 КК України, були предметом ретельної перевірки у судовому засіданні.

Суд першої інстанції за наслідками досліджених доказів та їх оцінки, дійшов висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України і належним чином обґрунтував своє рішення, навівши відповідні мотиви.

Не заслуговують на увагу і доводи прокурора про те, що судом першої інстанції не вірно перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 115 КК України.

Так, як вірно встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, саме:

- між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_13 не було неприязних відносин;

- обвинуваченим ОСОБА_7 нанесено потерпілому ОСОБА_13 лише один удар, хоча і ножем;

- обвинувачений ОСОБА_7 припинив наносити потерпілому ОСОБА_13 удари з власної ініціативи,

- відсутність об`єктивних, непереборних причин, з яких би обвинувачений ОСОБА_7 не зміг би довести свій злочин до кінця;

- як вбачається з показів потерпілого ОСОБА_52 , ОСОБА_7 наніс йому лише один удар, після чого він розвернувся та пішов з квартири ОСОБА_7 , а ОСОБА_7 в цей же час неназдоганяв його, не висловлював йому вслід погрози вбивством, що в свою чергу, свідчить про добровільне припинення ОСОБА_7 його злочинних дій у відношенні потерпілого ОСОБА_52 ;

- обвинувачений ОСОБА_7 здійснив удар ножем но тулубу потерпілого

ОСОБА_13 у відповідь на нанесення ОСОБА_13 удару рукою по голові

ОСОБА_7 , - тобто, нанесення удару обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому

ОСОБА_13 було здійснено з мотивів помсти.

Наведене вище свідчить про раптовий, змішаний (визначений на нанесення тілесних ушкоджень, невизначений - на ступінь тілесних ушкоджень) умисел, який виник у ОСОБА_7 на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 .

Крім того, у поданих апеляційних скаргах прокурор та захисник обвинуваченого звертають увагу на те, що відеозапис з бодікамери працівника поліції, «свідчить дійсні наміри (умисел) ОСОБА_7 та впливає на кваліфікацію його дій», який суд дослідив лише побіжно, а жодний з висновків суду не вмотивований відомостями, які зафіксовані на даному відеозаписі.

На противагу вказаним доводам, колегія суддів звертає увагу на те, що відеозапис з бодікамери працівника поліції не має вирішального значення для питання кваліфікації діянь ОСОБА_7 , яке, в свою чергу, знайшло своє обгрунтоване, вмотивоване відображення у вироку суду першої інстанції та були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції. Крім того вказаний відеозапис з бодікамери працівника поліції було досліджено судом першої інстанції на рівні з іншими доказами.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп`яніння, однак суд визнав вплив цього стану лише на обвинуваченого, є такими, що не впливають на обгрнутованість висновків суду першої інстанції.

Доводи захисника про те, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 є логічними, послідовними і такими що в частині підтверджуються наявними доказами у справі, а в частині з великою долею ймовірності відбувалися саме так, як про це зазначав обвинувачений, будь-яких доказів які б прямо чи опосередковано спростовували показання обвинуваченого в матеріалах справи не міститься, а ті що були використані місцевим судом були зазначені ним з перекручуванням їх змісту, є необгрунтованими та такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, надані обвинуваченим покази спрямовані на ухилення від відповідальності та спростовані під час судового розгляду іншими доказами, зокрема, показами свідків та письмовими доказами, зокрема:

- обвинувачений ОСОБА_7 дав показання, що не бачив осіб, які зайшли до нього в кімнату, одна, так як це була світла пора доби, і в будь - якому випадку ОСОБА_7 міг бачити осіб, які зайшли до нього та ідентифікувати цих осіб;

- під час слідчого експерименту офіційна дружина ОСОБА_7 , - ОСОБА_12 , - вказала, що, зайшовши в кімнату, загиблий ОСОБА_21 ідентифікував себе, звернувшись до ОСОБА_55 вголос з запитанням, - «що знову трапилося, ОСОБА_56 »;

- обвинувачений ОСОБА_7 дав показання, що він тримав кухонного ножа перед собою, щоб різати сало, та закусувати ним пиво, однак, кухонний ніж обвинувачений ОСОБА_7 взяв після того, як йому його дружина, - ОСОБА_12 повідомила, що буде дзвонити до брата, щоб він їй допоміг;

- обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що не вживає алкогольних напоїв, однак данетвердження спростовується показаннями свідків та потерпілих;

- обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що між ним та його дружиною рідко бували сварки, однак дані твердження спростовуються показаннями потерпілої та витягом з АРМОРу, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї.

Крім того, на противагу вказаним доводам, колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_7 ні під час судового розгляду в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, не виявив належні ознаки жалю щодо скоєного, щирого розкаювання, не просив вибачення в потерпілих, з моменту вчинення злочинів і на час апеляційного розгляду він не здійснив жодних спроб відшкодувати шкоду, заподіяну злочинами.

Інші доводи апеляційних скарг прокурора та захисника не впливають на правильність висновків суду першої інстацнії.

Щодо доводів потерпілої про м`якість призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно норм ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, злочини вчинив вперше, схильний до вчинення насильства в сім`ї, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, схильний до зловживання алкогольними напоями, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та призначив покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років та на підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Колегія суддів вважає, що призначаючи таке покарання суд першої інстанції дотримався мети покарання та загальних засад призначення покарання, виконавши вимоги ст. ст. 50, 65 КК України.

Відтак, на думку колегії суддів, визначений ОСОБА_7 розмір покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, у зв`язку з чим доводи потерпілої ОСОБА_9 про м`якість призначеного ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання, є необгрунтованими.

При перегляді апеляційним судом вироку суду першої інстанції істотних порушень КПК України, що унеможливлювали би прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, не встановлено; інші порушення, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах прокурор, захисник та потерпіла, не впливають на доведеність винності ОСОБА_7 , кваліфікацію їх дій та призначення покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважаючи вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 25 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 законним, обґрунтованим та вмотивованим, не убачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_57 , потерпілої ОСОБА_9 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 25 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4