Провадження № 1-кс/161/3217/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 травня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцз`язку в залі судових засідань скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання,

за участю захисника ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2025 року до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання.

Свою скаргу захисник ОСОБА_3 мотивує тим, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено 12 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України. В рамках вищевказаного кримінального провадження ОСОБА_4 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України близько 17 години 20 хвилин 28 травня 2025 року, що підтверджується долученою до цієї скарги копією протоколу затримання. Так, відповідно до протоколу затримання від 28 травня 2025 року, складеного слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 , ОСОБА_4 фактично затримано о 17 годині 20 хвилин 28 травня 2025 року поблизу с. Гірки Камінь-Каширського району Волинської області, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України якщо особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення. При цьому жодних інших фактичних та дійсних підстав затримання ОСОБА_4 у протоколі вказано не було, а лише, на його думку, здійснено абстрактне покликання на положення процесуального законодавства. Водночас, у ході конфіденційного побачення з ОСОБА_4 , останній повідомив, що при здійсненні фактичного його затримання невідомі йому працівники правоохоронних органів без жодного документування вилучили належний йому мобільний телефон, а через декілька хвилин повернули. При цьому, які саме дії з вилученим пристроєм було вчинено в цей час, він не знає. Окрім того, вказав, що ОСОБА_4 не було забезпечено можливості повідомити про своє затримання близьких родичів, а сам слідчий такого повідомлення теж не здійснював, не зважаючи на зазначення про протилежне у протоколі затримання, таким чином, вважає, що у слідчого жодних підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, для затримання ОСОБА_4 не існувало, а тому просить скаргу задовольнити. Визнати незаконним затримання 28 травня 2025 року підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

В судове засідання не з`явився слідчий, однак належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що стверджується телефонограмою, наявною в матеріалах кримінального провадження.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , який подану скаргу підтримав просив її задовольнити, оглянувши та дослідивши матеріали скарги, долучені до неї документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобовязаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; неперевищення граничного строку тримання під вартою; відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Як вбачається із протоколу затримання ОСОБА_4 був затриманий слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Як встановлено в судовому засіданні, зі слів адвоката ОСОБА_3 ОСОБА_4 28 травня 2025 року було затримано в присутності захисника за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.369, ч. 3 ст. 332 КК України. Затримання проведено з дотриманням правил ст.208 КПК України, а тому підстав для задоволення скарги захисника, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1