Справа 556/1214/25
Номер провадження 1-кп/556/121/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець кримінальне провадження №0000088 від 14.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працює, раніше не судимого, -

За ч.1 ст. 369 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_4 , 13.04.2025, о 21 год. 47 хв., перебуваючи за кермом автомобіля, марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух на автодорозі по вул. Шкільна в с. Любахи, Вараського району Рівненської області. За порушення Правил дорожнього руху, ОСОБА_4 була подана працівниками СРПП ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області законна вимога про зупинку транспортного засобу. Дану вимогу останній не виконав і продовжив рух до вул. Поліська, де зупинившись, залишив даний транспортний засіб і пішов у невідомому напрямку.

В подальшому, після того, як ОСОБА_4 повернувся до вказаного транспортного засобу, на останнього, інспектором СРПП ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , було складено Протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПРІ № 299707 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, щодо невиконання законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, поданої за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та гучномовця.

В подальшому, в ході перевірки документів у ОСОБА_4 було виявлено відсутність страхового полісу, інспектор СРПП ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 почав складати відносно ОСОБА_4 постанову про вчинене адміністративне правопорушення, серії ЕНА № 4495431 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення дій, спрямованих на притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи наявність відповідних повноважень у працівників поліції, ОСОБА_4 запропонував правоохоронцям неправомірну вигоду, з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень. Далі, на вимогу працівників поліції, ОСОБА_4 прослідував до службового автомобіля, марки «Renault Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходився на узбіччі вказаної автодороги.

Тоді, 13.04.2025, приблизно о 22 год. 40 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, перебуваючи в салоні службового автомобіля, марки «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повторно звернувся до працівників поліції, які є службовими особами, з проханням не складати адміністративні матеріали щодо обставин вчинення ним адміністративних правопорушень, в ході чого висловив пропозицію надання за це неправомірної вигоди. Отримавши відмову, ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності, в тому числі, яка передбачена за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 126 КУпАП, діючи умисно, надав неправомірну вигоду, шляхом покладення між передніми сидіннями автомобіля біля стоянкового гальма грошові кошти в сумі 450 (чотириста п`ятдесят) польських злотих, а саме 4 (чотири) купюри номіналом по 100 злотих з серіями GR5717277, GW7771367, GU5188396, GA2248309, та одна грошова купюра номіналом 50 злотих з серією ВК2817119, що відповідно до встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до іноземних валют, станом на 14.04.2025 (10,9232 гривень за 1 злотий), становить 4915,44 гривень.Таким чином вчинив усі необхідні дії для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Своїми умисними діями, які виразились у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

Свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, пояснив, що дійсно надав працівнику поліції грошові кошти в сумі 450 польських злотих, з метою уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, проаналізувавши вище вказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що органами досудового розслідування його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дій з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, що вчинив умисний не тяжкий злочин.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як зазначено в ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.369 КК України, у виді штрафу в розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумі доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів, а саме: грошових коштів в загальній сумі 450 (чотириста п`ятдесят) польських злотих, 5 (п`ятьма) купюрами: (4 (чотири) купюри, номіналом по 100 (сто) злотих, серії: GR5717277, GW7771367, GU5188396, GA2248309, та 1 (одна) купюра, номіналом 50 (п`ятдесят) злотих, серії ВК2817119), які поміщено та упаковано до сейф-пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» №PSP1198108- застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Цивільний позов не заявлявся.Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався.

Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального праворушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу - відсутні.

Речові докази:

- 1 (один) оптичний диск DVD-R «111102-S1», на якому знаходиться відеозапис, що має назву NOR-00-2837, розміром 1,93 ГБ (2079 008 768 байтів), який поміщено в паперовий конверт та опечатано відтиском печатки «Для пакетів №216»; Протокол огляду предмета-відеозапису від 15.04.2024 року зберігати в матеріалах справи.

- автомобіль, марки «Audi» н.з. НОМЕР_1 - повернути законному власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України, речові докази: грошові кошти в загальній сумі 450 (чотириста п`ятдесят) польських злотих, 5 (п`ятьма) купюрами: (4 (чотири) купюри, номіналом по 100 (сто) злотих, серії: GR5717277, GW7771367, GU5188396, GA2248309, та 1 (одна) купюра, номіналом 50 (п`ятдесят) злотих, серії ВК2817119), які поміщено та упаковано до сейф-пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» №PSP1198108, конфіскувати у власність держави.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суду протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1