Справа № 309/3010/25
Провадження № 1-кп/309/239/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2025 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 296 та ч.2 ст. 345 КК України,
В провадженні Хустського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.2 ст. 296 та ч.2 ст. 345 КК України.
Під час судового розгляду захисник ОСОБА_6 подав клопотання про зміну запобіжного заходу, у якому просить змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт у нічну пору доби. Клопотання вмотивоване тим, що запобіжний захід у виді домашнього арешту зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Вказує, що у обвинуваченого є сім`я, він проживає з батьками, при цьому є батько інвалід 3 групи, який потребує догляду. Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий. Кримінальні провадження у яких він обвинувачується є нетяжкими злочинами.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому. Вказує, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від суду, впливати на свідків чи потерпілих. Він проживає з батьками, і при цьому батько інвалід, який потребує догляду.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання. Вказує, що під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу були враховані усі обставини.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтримав прокурора.
У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд констатує наступне.
Як вбачається ухвалою слідчого судді від 01.08.2025 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 26.09.2025 року.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Статтею 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування у, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було висунуто обвинувачення за ч.2 ст. 296 та ч.2 ст. 345 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст. 296 та ч.2 ст. 345 КК України, встановлена ухвалою слідчого судді і наразі під сумнів ніким не ставиться.
В ході обговорення питання доцільності зміни запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , громадянин України, українець, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не одружений, офіційно не працює, раніше не судимий. Наразі ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 296 та ч.2 ст. 345 КК України. На цей час, потерпілі та свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є нетяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177, п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Водночас, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.
По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
Суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , де проживає разом зі своїми батьками, і при цьому його батько є інвалідом 3 групи та потребує стороннього догляду, тобто має певні соціальні зв`язки, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, за час розгляду справи до суду не надано доказів про наявність у нього негативної репутації.
Сам по собі факт вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Окрім того, слід врахувати, що згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
У даному випадку ОСОБА_5 раніше не судимий, а отже, з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до нього виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Всупереч вказаному прокурором на наведено жодних обставин, які б свідчили, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. У судовому засіданні прокурор не підтвердив наявність указаних обставин.
А отже застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не узгоджується й з приписами п.3 ч.2 ст. 183 КПК України.
Враховуючи вище наведене зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти зазначеним ризикам, а тому клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до статті 5 § 3 Конвенції кожному, кого заарештовано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, …має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, завжди повинна бути звільнена з-під варти до суду, якщо тільки держава не може довести, що «є відповідні і достатні» причини, щоб виправдати триваюче тримання під вартою (див. справи Wemhoff v. Germany, рішення від 27 червня 1968 р., Series A № 7, стор. 24-25, п. 12; Yagci and Sargin v. Turkey, рішення від 8 червня 1995 р., Series A № 319-A, п. 52).
Згідно ч.5 ст.202 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 331, 369 КПК України суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити частково.
Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 09 листопада 2025 року.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання за адресою, АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду цілодобово; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Негайно в залі суду звільнити ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали суду про тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом визначити два місяці, тобто до 09 листопада 2025 року.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 10 вересня 2025 р. о 09 год. 25 хв.
Суддя Хустського
районного суду: ОСОБА_1