В И Р О К

іменем України

Справа № 126/971/25

Провадження № 1-кп/126/233/2025

"15" серпня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бершадь кримінальне провадження внесене в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за № 0000101 від 28.03.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилась в смт Лазарев російської федерації, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, має на утриманні неповнолітню дочку, раніше судима Бершадським районним судом Вінницької області 03.07.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 28.03.2025 року, близько 05:00 год. (більш точний час слідством не встановлений), перебуваючи в с. Сумівка Бершадської Територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, достовірно здаючи про те, що по сусідству з нею, за адресою АДРЕСА_2 , одиноко проживає особа похилого віку - ОСОБА_6 , вирішила проникнути до її будинку, з метою викрадення належного їй майна в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією осійської федерації проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, який триває по теперішній час.

У зв`язку з цим, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , підійшовши до вищезазначеного домоволодіння, зі сторони присадибної ділянки, відставила в сторону металевий кутник, яким була підперта дерев`яна хвіртка та таким чином проникла на територію огородженого домоволодіння ОСОБА_6 .. Після цього, ОСОБА_4 підійшла до одного із вікон, яке було не закрите, та через нього проникла до однієї із кімнат будинку.

Перебуваючи всередині будинку, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, пройшла до однієї із кімнат, звідки здійснила крадіжку наступних речей: мобільного телефону марки «ZTE» «Blade» лінійка «V30» моделі «ZTE-9030» вартістю 1949 грн., мобільного телефону марки «BQ» моделі «BQ-2430» вартістю 206 грн., портативного зарядного пристрою марки «EL WORLD» моделі «YB-ОЗ» вартістю 552,58 грн., портативного зарядного пристрою марки «REMAX» моделі «RPP-580» вартістю 672,80 грн., навушників марки «JBL» вартістю 80 грн. та сумки чоловічої (барсетки) «SKYBAW» вартістю 240 грн.. В чоловічу сумку (барсетку) ОСОБА_4 переклала викрадені речі та з ним пройшла до спальної кімнати, де в той час знаходилась ОСОБА_6 , та стала шукати грошові кошти та інше майно належні потерпілій. В подальшому, прокинувшись від посторонніх звуків, ОСОБА_6 помітила ОСОБА_4 , яка в той час ходила по кімнаті та шукала грошові кошти. Однак, незважаючи на те, що вона була помічена потерпілою, ОСОБА_4 не припинила свої злочинні дії, а навпаки вступила з потерпілою ОСОБА_6 в розмову та під час цього стала відкривати тумбу, в якій знаходилися Грошові кошти потерпілої. Помітивши це, потерпіла ОСОБА_6 стала відганяти ОСОБА_4 від даної тумби, однак, не реагуючи на слова потерпілої, остання, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, протиправно, відкрито викрала грошові кошти у сумі 110000 грн., які знаходилися в даній тумбі, а також мобільний телефон «Nomi», моделі «і220», вартістю 559 грн., який знаходився на столі в цій же кімнаті, з якими покинула будинок та залишила територію вищевказаного домоволодіння.

В подальшому, викраденим майном ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 114259,38 грн..

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України визнала повністю та надала покази, якими підтвердила обставини скоєння злочину.

Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду заяву, в якій просила розглядати кримінальне провадження без її участі, цивільний позов задоволити.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння нею змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченою не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченої та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винної, обставини встановлені під час судового розгляду, які свідчать, що обвинувачена схильна до вчинення злочинів, що на думку суду свідчить про її стійку схильність до вчинення кримінальних правопорушень та не сприйняття встановлених суспільних правил поведінки та можливих негативних наслідків від вчинення протиправних нею діянь як для себе так і для оточуючих, те, що обвинувачена задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у вчиненому щиро розкаялася, і приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченої, а також попередження вчинення нею нових злочинів не можливо без ізоляції її від суспільства. А тому, останній слід призначити покарання лише у вигляді позбавлення волі.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила зазначене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.186 КК України до ухвалення вироку Бершадського районного суду Вінницької області від 03.07.2025, яким її засуджено за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення та звільнено від відбування основного покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, водночас ч. 1 ст. 70 КК України передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Між тим, за роз`ясненнями, що викладені в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області обвинуваченій з 02.04.2025 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Так, як обвинувачена з 02.04.2025 перебуває під вартою, то останній з урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України варто зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.

Оскільки підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не перестали існувати, то вказаний запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 потрібно продовжити до вступу вироку в законну силу.

Крім того, до початку проведення судового розгляду вказаного кримінального провадження потерпіла ОСОБА_6 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого. Шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У вказаному цивільному позові потерпіла просила суд стягнути з обвинуваченої на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 102995 грн. 00 коп..

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Кримінального процесуального кодексу України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В ході проведення судового розгляду, обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яким ОСОБА_6 було завдано матеріальної шкоди на суму 114259 грн. 00 коп., проти задовоення цивільного позову не заперечувала.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини справи та визнання обвинуваченою вини у кримінальному правопорушенні, з урахуванням видачею ОСОБА_4 під час досудового розслідування частини належного потерпілій майна та грошових коштів, які являються речовими доказами у даному кримінальному провадженні та визнання нею позовних вимог, суд приходить до переконання про обґрунтованість цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, а тому вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років позбавлення волі.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 03.07.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_4 засуджено до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, а також із застосуванням п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, виконувати самостійно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 02.04.2025 до набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання їй рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 16409,39 (шістнадцять тисяч чотириста дев`ять грн. 39 коп.) за проведення судових експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 102995,00 (сто дві тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 00 коп.) матеріальної шкоди.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 02.04.2025 - скасувати.

Речові докази: паперову коробку від 10 сигар у тубусах виготовлених вручну марки «Ромео і Джульєта», яку було вилучено та поміщено до спец-пакета НПУ PSP 3324557; мобільний телефон марки «MOTOROLA», який було поміщено до спец-пакету НПУ ICR 015331; документи на мобільний телефон MOTOROLA, які вилучено та поміщено до спец-пакета НПУ ICR 0192066; коробку від мобільного телефона MOTOROLA «XT 2423-3, imei1: НОМЕР_2 ; imei2: НОМЕР_3 ; p/n: НОМЕР_4 , яку було вилучено та поміщено до спец-пакету НПУ RIC 2135080, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - передати потерпілій ОСОБА_6 як власниці.

Речові докази: грошові кошти в сумі 6005 грн., а саме 5000 грн. купюрами по 500 грн., 800 грн. купюрами по 200 грн., одну купюру 100 грн., одну купюру 50 грн., дві купюри 20 грн., 10 грн. монетою, та 5 грн. монетою, які було вилучено та поміщено до спец-пакету НПУ RIC 2135104; грошові кошти в сумі 1000 грн. однією купюрою AИ2443509, які було вилучено та поміщено до спец-пакета НПУ ICR 0192068, які належать потерпілій ОСОБА_6 та які передані на зберігання до сховища цінностей відділення № 220/01 АБ «Укргазбанк» в м. Вінниця вул. Івана Бевза, 34 - передати потерпілій ОСОБА_6 як власниці.

Речові докази: ліхтарик (налобний), який було вилучено та поміщено до спец пакета ICR0192067; залишки пожежного сміття, в якому проглядається фактура тканини, які було вилучено та поміщено до спец-пакета НПУ ICR 0192069, які переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Речові докази: барсетку чорного кольору бренду «SKYBAW»; мобільний телефон марки «BQ» чорного кольору з сірими бортами; мобільний телефон «NOMI» червоного кольору; мобільний телефон «ZTE Blade 30» модель «ZTE 9030» темно-синього кольору; павер-банк «REMAX» чорного кольору; павер-банк «ELWORLD» білого кольору з синіми бортами; дротові навушники синього кольору; паперову квитанцію № 6-вед 29109-2024 на ОСОБА_7 ; дві паперові квитанції про сплату, які передані потерпілій ОСОБА_6 залишити їй як власниці.

Речові докази: електронний носій інформації диск із аудіозаписом повідомлення ОСОБА_4 на спецлінію «102» від 29.03.2025; компакт диск з відеозаписом огляду місця події від 29.03.2025; компакт диск з відеозаписом видачі ОСОБА_4 29.03.2025 грошових коштів та мобільного телефону; компакт диски із записами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; компакт диски з відеозаписами з камер відеоспостереження магазину «Люкс маркет», ломбарду «Лідер» від 28.03.2025; компакт диск з відеозаписом проведення 31.03.2025 слідчого експерименту; компакт диск з відеозаписом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 23.04.2025 - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000101 від 28.03.2025.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1