Справа № 717/1490/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 селище Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 - в судове засідання з`явився,

обвинуваченого ОСОБА_4 - в судове засідання з`явився,

захисника ОСОБА_5 - в судове засідання з`явився,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000060 від 19.03.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Брест Республіки Білорусь, проживає по АДРЕСА_1 , освіта повна вища не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, не судимого,-

за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 18.03.2025 року в період дії введеного в Україні воєнного стану в селі Кроква Дністровського району Чернівецької області, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) у великих розмірах, вступивши у взаємні довірливі стосунки з потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , заволодівши грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 у розмірі 1500 доларів США та вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, маючи намір заволодіти кошами потерпілого ОСОБА_9 у загальному розмірі 7000 доларів США та в потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по 2000 Євро з кожного під приводом сприяння їм у виїзді за кордон, тобто за межі України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин. Обвинувачений ОСОБА_4 , в період дії в Україні воєнного стану, який введено Указом Президента України за № 64/2022 від 24.02.2024 «Про введення воєнного стану в Україні» (з подальшим продовженням строку його дії іншими Указами Президента) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, підшукав в одному з телеграм каналів, створеному невстановленою особою, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час особами, умисно, з корисливих мотивів, на початку березня 2025 року під час спілкування в телеграм каналі із потерпілими ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розуміючи, що останні необізнані із порядком виїзду за кордон та усвідомлюючи, що він викликає у них авторитет та довіру, і вони готові надати йому грошові кошти, вирішив цим скористатись та шляхом зловживання їх довірою незаконно заволодіти їхніми коштами, не маючи на меті вчиняти будь-які дії, спрямовані на допомогу або сприяння у виїзді ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за межі України.

З цією метою ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 про можливість вирішення зазначеного питання при наданні йому грошових коштів в сумі приблизно 7000 доларів США з ОСОБА_9 та приблизно по 2000 Євро з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , запевнивши останніх, зловживаючи їх довірою, що в такому разі питання виїзду їх за кордон буде вирішено позитивно.

В подальшому потерпілий ОСОБА_7 за домовленістю з обвинуваченим ОСОБА_4 прибув з міста Суми в місто Київ, де вони зустрілись і на транспортному засобі марки «BMW Х6» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував в користуванні та яким керував обвинувачений ОСОБА_4 , переїхали з м. Києва до м. Чернівці, де за домовленістю з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_16 підібрали останніх у вказаний вище автомобіль та вирушили до Дністровського району Чернівецької області. Під час руху в автомобілі потерпілий ОСОБА_7 , надав обвинуваченому ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1500 доларів США в якості завдатку.

Обвинувачений ОСОБА_4 зловживаючи довірою ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , маючи на меті заволодіти їхніми коштами в розмірі за попередньою домовленістю, тобто у великих розмірів, не маючи намір виконувати обіцянку в допомозі чи сприянні перетину державного кордону для надання видимості здійснення свої намірів рухався за гугл картою в напрямку Державного кордону України.

18.03.2025 близько 22.30 год в адміністративних межах с. Кроква Дністровського району Чернівецької області на відстані 9000 м до лінії державного кордону працівники Державної прикордонної служби України на контрольному пункті пропуску зупинили для перевірки автомобіль під керуванням обвинуваченого ОСОБА_4 і після чого обвинувачений та потерпілі були затриманні працівниками Державної прикордонної служби України, тобто обвинувачений ОСОБА_4 не довів кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі. Про вчинене обвинувачений жалкує, розкаюється у вчиненому, добровільно відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_7 в сумі 60000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю та дав суду показання про те, що він на той час був безробітним і йому потрібні були кошти на життя та утримання неповнолітнього сина. Тому в одному з телеграм каналів, який створений невідомою особою, він, користуючись ноутбуком, знайшов потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які бажали виїхати за кордон. Він вирішив повідомити їм, що може допомогти їм виїхати, хоча реально не мав намір цього робити, так як він взагалі не розумів як це відбувається, а лише по карті подивився куди їх підвезти та отримати від них кошти, не роблячи нічого для їх незаконного переправлення через державний кордон України. Він повідомив ОСОБА_9 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 про можливість вирішення зазначеного питання при наданні йому грошових коштів в сумі приблизно 7000 доларів США з ОСОБА_9 та приблизно по 2000 Євро з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , запевнивши останніх, зловживаючи їх довірою, що в такому разі питання виїзду їх за кордон буде вирішено позитивно. В подальшому потерпілий ОСОБА_7 за домовленістю з ним прибув з міста Суми в місто Київ, де вони зустрілись. Він попросив у свого знайомого автомобіль марки «BMW Х6» д.н.з. НОМЕР_1 та який нічого не знав про його плани та наміри використання автомобіля та з потерпілим ОСОБА_7 він переїхав з м. Києва до м. Чернівці, де за домовленістю з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_16 він підібрав останніх у даний автомобіль та 18.03.2025 року вирушив в бік лінії державного кордону, орієнтуючись по гугл карті. Він вирішив від`їхати деяку відстань від міста Чернівці, отримати від потерпілих кошти та, користуючись темним періодом доби висадити їх на місцевості, вказати довільний напрямок руху і повернутися додому. Під час руху в автомобілі потерпілий ОСОБА_7 , надав йому грошові кошти в сумі 1500 доларів США в якості завдатку.

18.03.2025 приблизно о 22 годині 30 хвилин їх зупинили працівник Державної прикордонної служби України біля с. Кроква Дністровського району Чернівецької області і їх всіх затримали, через що він не отримував решту коштів від потерпілих. Про вчинене щиро жалкує, розкаюється у вчиненому, вважає це великою помилкою в житті та негативно ставиться до вчиненого. Він добровільно відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_7 в сумі 60000 гривень та обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Сумнівів в достовірності та щирості показань обвинуваченого немає, а тому судовий розгляд був обмежений його допитом та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. Таким чином, вина обвинуваченого у вчиненому стверджується його показаннями.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що він за попередньою змовою групою осіб вчинив у період воєнного стану закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) у великих розмірах.

При призначенні обвинуваченого ОСОБА_4 покарання суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відносився до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, стосовно якого відсутні негативні характеристики, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення вперше.

Враховуючи наявність декількох вказаних вище обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитини, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, який є безробітним, характер заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, встановлений ч.4 ст. 190 КК України.

Враховуючи наявність декількох вказаних вище обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає, що його слід звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

При цьому, відповідно до ч.1,2 ст.68 КК України суд враховує, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, зокрема, що обвинувачений отримав лише частину коштів кримінальне правопорушення було припинено працівниками правоохоронних органів.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що дане покарання обвинуваченому з врахування вказаних вище обставин, буде достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи дані вимоги законодавства, суд вважає, що слід скасувати арешт речових доказів в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1) ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 4 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт речових доказі та вказані нижче речові докази:

автомобіль марки «BMW Х6» д.н.з. НОМЕР_1 , шасі кузов № НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_19 ( житель АДРЕСА_2 );

мобільні телефони марки «Iphone 15 Pro Мах» із сім карткою «Київстар» № НОМЕР_3 та марки «Орро AGO CPH 2631» із сім картками «Водафон» та «Київстар» із невідомими номерами повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

мобільні телефони марки «Iphone 13 Pro» без сім картки та марки «Redmi Note 13 Pro» із сім картками «Водафон» № НОМЕР_4 та «Київстар» № НОМЕР_5 повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

мобільний телефон марки «Хіаомі11 Lite» із сім карткою «Водафон» № НОМЕР_6 повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

мобільні телефони марки «Iphone 7 Plus» із сім карткою НОМЕР_7 та мобільний телефон марки «Iphone XR» із сім карткою НОМЕР_8 повернути засудженому ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді застави.

Після набрання даним вироком законної сили заставу в розмірі 114 000 (сто чотирнадцять тисяч) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_20 ( НОМЕР_9 ).

Після набрання даним вироком законної сили заставу в розмірі 367 000 (триста шістдесят сім тисяч) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_10 ).

Після набрання даним вироком законної сили заставу в розмірі 367 000 (триста шістдесят сім тисяч) гривень повернути заставодавцю ОСОБА_22 (РНОКПП НОМЕР_11 ).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1