Справа№938/1127/25
Провадження № 1-кп/938/131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2025 за №0000072, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: с.Стебні Верховинського району Івано-Франківської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, утриманців немає, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2025 за №0000072, про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, потерпілій ОСОБА_5 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , 25 червня 2025 року близько 20год 00хв, перебуваючи на території господарства, за місцем свого проживання, розміщеного в АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив із своєю матір?ю ОСОБА_5 в словесний конфлікт, під час якого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та свідомо бажаючи настання негативних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 , три удари кулаком руки в різні ділянки тіла.

В результаті умисного нанесення ударів, ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді: двох синців обличчя (верхньої губи та в ділянці нижньої щелепи зліва) та синець в ділянці грудної клітки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 29.07.2025 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні 29.08.2025 обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, на підставі ст.46 КК України, оскільки він примирився з потерпілою ОСОБА_3 . Окрім цього, зазначив, що визнає вину та вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_3 також звернувся до суду із заявою, в якій не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, оскільки вона примирилася із обвинуваченим та не має до нього жодних претензій.

Прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Зазначив, що обвинувачений є таким що вперше вчинив кримінальний проступок, та примирився із потерпілою, і потерпіла жодних претензій до обвинуваченого немає. Звернув увагу на те, що у 2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було скеровано до суду обвинувальний акт за ч.1 ст.125 КК України, однак ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2025, кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України, було закрито у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.8 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.1,3 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно із положеннями ст.286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У постанові Верховного Суду від 05.10.2021 № 715/2106/20 викладена позиція про те, що під примиренням як однією з умов звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України слід розуміти примирення, як кінцевий результат усіх попередніх примирних процедур та домовленостей між винним та потерпілим, який полягає, з одного боку, у добровільному волевиявленні потерпілого, яке проявляється у його проханні (клопотанні) про звільнення винного від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України або у відсутності заперечень щодо такого звільнення, а з іншого - у відсутності заперечень щодо такого звільнення з боку самого підозрюваного, обвинуваченого.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачений вважається таким, що до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Так, згідно наданої прокурором вимоги про судимість від 07.07.2025 №29-07072025/26002, у 2024 році відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було скеровано до суду обвинувальний акт за ч.1 ст.125 КК України, однак ухвалою Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.03.2025, кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України, було закрито у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

При цьому суд враховує позицію Верховного суду викладену у постановах від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа № 761/12266/19), згідно якої, під вчиненням злочину вперше у ст. 46 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, про що на практиці свідчить відсутність: в особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин; кримінальної справи, порушеної у зв`язку із вчиненням особою будь-якого злочину. Особою, яка вперше вчинила злочин, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням; була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності; була реабілітована; була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання; відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до частин 3, 4 ст. 88 КК України вона визнається такою, що не має судимості).

Обвинувачений ОСОБА_3 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Потерпіла ОСОБА_5 також подала заяву про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, в якій вказала, що жодних претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має.

В судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.125 КК України, та відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленою обвинуваченим заявою, не встановлено.

За змістом ст.ст.44, 46 КК України, за наявності підстав, передбачених ст.46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у випадку, передбаченому ст.46 КК України є обов`язковим.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність визначених ст. 46 КК України умов для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого ОСОБА_3 з потерпілою ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Питання про долю речових доказів, слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись статями 12, 46, 125 КК України, статями 100, 284, 285, 288, 371, 372 ,392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяви обвинуваченого та потерпілої задовільнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою особою.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2025 за №0000072, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Після набрання ухвалою законної сили, речові докази по справі:

-медичну карту стаціонарного хворого №6483 (25) «Верховинської багатопрофільної лікарні» Верховинської селищної ради, заповнену на ОСОБА_5 - повернути «Верховинській багатопрофільній лікарні» Верховинської селищної ради;

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6