Справа № 368/1064/23
провадження № 1-в/368/57/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлик клопотання адвоката ОСОБА_3 про стягнення на користь потерпілої витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні №0001716 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням стягнення на користь потерпілої витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні №0001716 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України в якому посилається на те, що вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 15.04.2025 в справі № 368/1064/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Вказаним вироком також було частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 та стягнуто із ОСОБА_4 на користь потерпілої грошові кошти у розмірі 350 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Однак питання щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 витрат по наданню правничої допомоги адвокатом у сумі 20 000,00 гривень, попередній розрахунок яких було наведено у цивільному позові, та про які було зазначено у прохальній частині цивільного позову, вироком не вирішувалося.

А тому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 20 000,00 гривень понесених нею витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні №0001716 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, просила слухати справу у її відсутність та у відсутність потерпілої, клопотання підтримують та просять його задоволити.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так в судовому засіданні було встановлено, що вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 15.04.2025 в справі № 368/1064/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. Вказаним вироком також було частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 та стягнуто із ОСОБА_4 на користь потерпілої грошові кошти у розмірі 350 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Питання щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 витрат на по наданню правничої допомоги адвокатом у сумі 20 000,00 гривень, попередній розрахунок яких було наведено у цивільному позові, та про які було зазначено у прохальній частині цивільного позову, Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 15.04.2025 року у справі № 368/1064/23 не вирішувалося.

Відповідно до практики Верховного Суду, КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК України суд, який виніс рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 1 частини 1 статті 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Тобто положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, потерпіла ОСОБА_5 просила стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Правничу допомогу потерпілій ОСОБА_5 надавала адвокат ОСОБА_3 на підставі договору про надання правничої допомоги від 29.06.2023 року, та ордеру адвоката, який міститься в матеріалах справи.

Згідно Розрахунку витрат на правову допомогу за договором про надання правничої допомоги від 29.06.2023 року, адвокатом виконано роботи загальною вартістю 20 000,00 гривень, а саме: аналіз та вивчення документів кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001716 від 22.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 Кримінального кодексу України витрачено 10 години часу - вартість 10 000,00 грн; складання позовної заяви - витрачено 2 години часу - вартість 2 000,00 грн.; участь адвоката у судових засіданнях, на які витрачено близько 8 годин часу - вартість 8 000,00 грн.

Відповідно до Акту прийому та передачі виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 29.06.2023 року адвокат ОСОБА_3 надав клієнту ОСОБА_5 під час здійснення захисту інтересів клієнта у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001716 від 22.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 Кримінального кодексу України, наступні послуги: аналіз та вивчення документів кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001716 від 22.07.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 Кримінального кодексу України витрачено 10 години часу - вартість 10 000,00 грн; складання позовної заяви - витрачено 2 години часу - вартість 2 000,00 грн.; участь адвоката у судових засіданнях, на які витрачено близько 8 годин часу - вартість 8 000,00 грн. Клієнт підтвердив, що роботи виконано в повному обсязі і належної якості, загальна вартість послуг склала 20 000,00 гривень, оплата послуг буде здійснена протягом трьох місяців з моменту ухвалення вироку у даній справі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17, КПК України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження. Вирішення питання про розподіл процесуальних витрат полягає у висновку суду про стягнення або відмову у стягненні певної грошової суми, яка є процесуальними витратами у розумінні КПК України. Залишення клопотання учасника провадження про розподіл процесуальних витрат без розгляду не є вирішенням судом питання про розподіл процесуальних витрат. Це питання може вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 534 КПК суд, який ухвалив рішення без вирішення питання про розподіл процесуальних витрат».

У постанові від 21.11.2018 у справі № 462/6473/16-ц Верховний Суд зазначив, що питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК України.

Про можливість стягнення процесуальних витрат на користь потерпілого дійшов висновку і Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2021 року по справі №639/1879/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 534 КПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Під час судових дебатів у даному кримінальному провадженні представником потерпілої - адвокатом ОСОБА_3 було заявлено усне клопотання щодо подання суд доказів на підтвердження понесення потерпілою витрат на правову допомог протягом п`яти днів після ухвалення вироку.

А тому суд прийшов до висновку про задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.118,120,124,126, 368, 374, 534, 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 20 000,00 гривень понесених нею витрат на правову допомогу у кримінальному провадженні № 0001716 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя : ОСОБА_1