Справа № 303/4834/25
Провадження № 1-кс/303/1207/25
У Х В А Л А

01 вересня 2025 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, яке внесене 26.02.2025 року до ЄРДР № 0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.201-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернулася ОСОБА_3 із заявою про повернення (скасування арешту) майна мобільного телефона, який був вилучений під час обшуку 13 серпня 2025 року.

Заяву (клопотання) ОСОБА_3 мотивує тим, що на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.08.2025 року (провадження № 1-кс/303/1153/25, справа № 303/4834/25) слідчим Мукачівського РУП ГУНП було вилучено її власний мобільний телефон, тому просить його їй повернути.

Власник майна ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд її заяви без її участі просить її задовольнити, зазначила, що ОСОБА_4 не проживає і ніколи не проживав у її квартирі.

Представник СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду заяви ОСОБА_3 був належним чином повідомлений.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_3 , слідчий суддя прийшов до наступного.

У ході проведення обшуку 20 серпня 2025 року в період часу з 07 год. 19 хв. по 07 год. 59 хв. на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 13 серпня 2025 року, безпосереднім об`єктом якого є: квартира АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Айфон 11, ІМЕІ: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 з наявною в середині сім-карткою № НОМЕР_3 , який упаковано та опечатано в спец. пакет НПУ ICR 0182249, та який на підставі постанови старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 20.08.2025 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, яке внесене 26.02.2025 року до ЄРДР № 0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 22 серпня 2025 року за клопотанням старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 накладено арешт на вилучене в ході проведення обшуку від 20 серпня 2025 року у період часу з 07 год. 19 хв. по 07 год. 59 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві спільної часткової власності з розміром 1/2 частки належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за місцем ймовірного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді від 13.08.2025 року (справа №303/4834/25, провадження №1-кс/303/1153/25), майно, а саме: на мобільний телефон марки Айфон 11, ІМЕІ: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 з наявною в середині сім-карткою № НОМЕР_3 , який упаковано та опечатано в спец пакет НПУ ICR 0182249.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ,

зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Згідно з вимогами ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, зокрема арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна фізична має право мирно володіти своїм майно. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених

законом і загальними принципами міжнародного права (ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до положення ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оскільки представник слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області у судове засідання не з`явився і не надав у письмовому вигляді будь-яких заперечень, щодо клопотання ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що у даний час відсутня необхідність тримати під арештом мобільний телефон, відносно якого відсутні відомості, що він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також, що він набутий кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 376 КПК України суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву (клопотання) ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 серпня 2025 року на вилучене в ході проведення обшуку від 20 серпня 2025 року у період часу з 07 год. 19 хв. по 07 год. 59 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві спільної часткової власності розміром 1/2 частки належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді від 13.08.2025 року (справа №303/4834/25, провадження №1-кс/303/1153/25), майно, а саме: на мобільний телефон марки Айфон 11, ІМЕІ: НОМЕР_1 , Імеі 2: НОМЕР_2 з наявною в середині сім-карткою № НОМЕР_3 , який упаковано та опечатано в спец пакет НПУ ICR 0182249, та повернути цей мобільний телефон ОСОБА_3 .

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1