Номер провадження: 11-сс/813/1242/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 04.06.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 426-1, ст. 366 КК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що доводи заявника ОСОБА_6 стосовно того, що уповноважені особи Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону не розглянули його заяву в порядку ст. 214 КПК України є обґрунтованими, проте, заява ОСОБА_6 була направлена до розгляду до іншого органу ІНФОРМАЦІЯ_1 та наразі відомості про результати її розгляду чи подальшого руху відсутні, внаслідок чого заявник вправі оскаржити в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, бездіяльність посадових осіб, яким була переадресована така заява.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її необґрунтованість з огляду на наступні обставини:

- мотиви слідчого судді, на підставі яких було відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 04.06.2025, не відповідають вимогам ст. 214 КПК України;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що уповноважені посадові особи Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону не розглянули його заяву в порядку ст. 214 КПК України та не внесли відповідні відомості до ЄРДР, не зважаючи на те, що в своїй заяві від 04.06.2025 ним були викладені обставини, що підтверджують реальність конкретних подій кримінальних правопорушень, зокрема, того, що службові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 перевищили свої службові повноваження та незаконно перевели його на облік з ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 без будь-якої його заяви, паспорта та військово-облікового документа, всупереч його місця реєстрації та проживання, а також підробили його військово-лікарську експертизу від 28.05.2025, натомість, жодних медичних оглядів він не проходив, аналізів не робив, медичних карток не надавав та підписів не ставив.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону внести до ЄРДР відомості за його заявою від 04.06.2025 про вчинення кримінальних правопорушень.

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу заявник прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 зауважив на тому, що у зверненні ОСОБА_6 від 04.06.2025 порушувалось питання стосовно проведення службового розслідування, натомість, будь-якої вимоги про внесення відомостей до ЄРДР не містилось, при цьому, у заяві наголошувалось на тому, що в іншому зверненні від 03.06.2025 ОСОБА_6 порушено питання про внесення відомостей до ЄРДР щодо злочину, вчиненого стосовно нього, внаслідок чого звернення ОСОБА_6 було направлено за належністю до Південного ТУ ВСП.

З урахуванням викладених обставин, прокурор ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та ухвалу слідчого судді залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду заявник ОСОБА_6 не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість, в апеляційній скарзі просив апеляційний розгляд проводити без його участі у зв`язку зі значною віддаленістю місця його проживання від Одеського апеляційного суду, при цьому прокурор ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду також не з`явився, натомість, в письмовому запереченні на апеляційну скаргу просив апеляційний розгляд проводити без участі прокурора.

Враховуючи неявку заявника та прокурора в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за необхідне апеляційний розгляд проводити без участі учасників провадження та фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз вищевикладеного судового рішення дає підстави дійти висновку про те, що воно вимогам зазначеної вище норми кримінального процесуального закону відповідає з огляду на таке.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За приписами ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

При цьому, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої заявником ОСОБА_6 до суду 1-ої інстанції 09.06.2025 в порядку ст. 303 КПК України (а.с. 1-2) вбачається, що останній оскаржує бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 04.06.2025 про вчинення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 426-1, ст. 366 КК України.

При цьому, до поданої скарги ОСОБА_6 було долучено копію його заяви від 04.06.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, в якій останній зазначив про те, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконно перевели його на облік з ІНФОРМАЦІЯ_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 без будь-якої його заяви, всупереч його місця реєстрації та проживання, а також незаконно провели військово-лікарську експертизу стосовно нього без будь-яких обстежень лікарів та інших відповідних процесуальних дій з його боку (а.с. 3).

На переконання заявника, в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 наявні ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 426-1, ст. 366 КК України

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина 4 ст. 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відмовляючи в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 , слідчий суддя послався на те, що позбавлений можливості ухвалити рішення про зобов`язання уповноважених осіб розглянути його заяву, оскільки вона була направлена до розгляду до іншого органу та на теперішній час відомості про результати її розгляду чи подальшого руху відсутні.

Так, на підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що 05.06.2025 Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону звернення ОСОБА_6 від 04.06.2025 за №7686-25вх стосовно можливих протиправних дій службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 та інших питань було спрямовано за належністю до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_5 ) у зв`язку із тим, що порушені у зверненні питання не належать до компетенції Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (а.с. 5).

Водночас, аналізуючи зміст поданої 04.06.2025 заявником ОСОБА_8 заяви, колегія суддів констатує, що за своїм змістом така заява не є повідомлення про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст. 214 КПК України, оскільки в прохальній частині заяви ОСОБА_6 , не порушує питання стосовно необхідності внесення до ЄРДР відповідних відомостей про вчинення такими посадовими особами будь-яких кримінальних правопорушень, натомість, просить ініціювати службове розслідування та поновити його порушені права через відповідальних на це осіб, зокрема, повернути його на облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , скасувати постанову ВЛК від 28.05.2025 та під час службового розслідування перевірити, чи порушують дії посадових осіб й інші статті закону України про кримінальну відповідальність (а.с. 3).

Тобто фактично ОСОБА_6 в своїй заяві просить ініціювати службове розслідування за фактом допущених службовими особами РТЦК та СП порушень, що й послугувало підставою для спрямування його заяви до спеціалізованого правоохоронного органу, до компетенції якого, згідно з вимогами Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», належить, серед іншого, прийняття та реєстрація заяв про вчинення кримінальних правопорушень та інших правопорушень працівниками Збройних Сил України, а саме до Південного ТУ ВСП.

При цьому, в самій заяві від 04.06.2025 заявник ОСОБА_6 наголошує на тому, що 03.06.2025 ним до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону було подано заяву про вчинення злочинів службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3).

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що в скарзі заявника ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора не вбачається обставин, які свідчать про бездіяльність посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в розумінні ст. 214 КПК України, оскільки заява ОСОБА_6 щодо проведення службового розслідування наступного ж дня була скерована до спеціалізованого правоохоронного органу, уповноваженого на розгляд таких заяв Південного ТУ ВСП для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відомостей про результати розгляду вказаної заяви ОСОБА_6 відповідними посадовими особами Південного ТУ ВСП апелянтом суду не надано, як і відомостей щодо оскарження останнім дій чи бездіяльності посадових осіб зазначеного правоохоронного органу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у разі не прийняття рішення посадовими особами Південного ТУ ВСП за результатами розгляду отриманої з прокуратури заяви ОСОБА_6 , заявник не позбавлений права оскаржити таку бездіяльність в порядку, передбаченому КПК України.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя в межах доводів щодо певних обставин, які відображені у скарзі заявника, повно та об`єктивно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги, оскільки в даному випадку посадові особи Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону передали заяву для її розгляду компетентному органу досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 309, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявою від 04.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4