Справа № 199/9363/25
ВИРОК

іменем України

07.07.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000254 від 17.06.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який проходить військову службу на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , маючого військове звання «солдат», раніше судимого:

- 19.08.2024 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,-

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимий, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя при наступних обставинах.

Так, вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2024 ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

19.09.2024 вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2024 набрав законної сили та 17.10.2024 був прийнятий до виконання Амур-Нижньодніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

16.05.2025 ОСОБА_3 прибув до Амур-Нижньодніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, де провідним інспектором відділу пробації було ознайомлено ОСОБА_3 з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та останньому видано направлення про обов`язок заступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 19.05.2025 за визначенням місця відбування покарання, а саме: Адміністрація Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради. З порядком та умовами відбування покарання ОСОБА_3 цього ж дня, тобто 16.05.2025, був ознайомлений під особистий підпис і його було попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.

Уподальшому у невстановлену дату, час та місці, але не пізніше 19.05.2025, при невстановлених обставинах у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт строком 80 годин, реалізуючи який та діючи умисно в період з 19.05.2025 по 11.06.2025 включно ОСОБА_3 без поважних причин не з`являвся до місця відпрацювання громадських робіт, у зв`язку з чим 16.05.2025, 21.05.2025 та 11.06.2025 провідним інспектором відділу пробації відносно ОСОБА_3 винесено письмові попередження про притягнення до кримінальної відповідальності у разі продовження порушення ним порядку та умов відбування покарання за вироком суду у виді громадських робіт.

Таким чином фактично починаючи з 16.05.2025 до 11.06.2025 включно, ОСОБА_3 умисно, без поважних причин порушував порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши жодної години призначених з 80 годин громадських робіт, не з`явившись до місця відпрацювання, тобто не виконав вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2024.

Продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_3 достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього судом обов`язків, а також, порушуючи порядок і умови відбування покарання, передбачені ст.ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, у період часу з 12.06.2025 дотепер продовжує умисно ухилятися від відбування покарання у виді громадських робіт.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, надана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.к.п. 18).

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не убачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України, які виразилисьв ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий та має непогашену судимість, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, неодружений, відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 № 394 від 23.08.2024 призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 , згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 293 від 02.10.2024 вважається таким, що 29.09.2024 самовільно залишив місце розташування військової частини у зв`язку з чим призупинено виплату всіх видів забезпечення, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щиросердне каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлені та на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

Призначаючи покарання, суд враховує вищенаведені обставини, дані про його особу, та, виходячи із сукупності зазначених обставин, приходить до висновку, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення і поважати Закон, а тому з метою попередження скоєння ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі в межах мінімального строку, передбаченого статтею обвинувачення, із застосуванням вимог ст.ст. 71, 72 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення, не відбувши покарання, призначене вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 19.08.2024, а більш м`які види покарання, на переконання суду не зможуть забезпечити виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Застосовуючи при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 положення ст.71 КК України, суд враховує вимоги п. 4) ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид у співвідношенні: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Призначене покарання, на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Процесуальні витрати і речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати покарання, невідбуте за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська 19.08.2024, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 10 (десять) днів.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1