ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1854/25 Справа № 207/5454/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0001232, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-технічна, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина 2014 року народження, працюючого водієм автокрану ТОВ «Укрпром-Буд», в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортним засобом на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним за наступних обставин.

28 серпня 2024 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить йому на праві власності, здійснював рух зі швидкістю 65 км/год., в темний час доби, по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю вул. Січеславський шлях у Південному районі м. Кам`янське Дніпропетровської області з боку пр. Конституції в напрямку вул. Народна, проїжджа частина якого має по дві смуги для руху в кожному напрямку.

У вищевказаний час, тобто 28 серпня 2024 року приблизно о 22 годині 10 хвилин, в порушення вимог п.п. 4.4,4.7 Правил дорожнього руху України по середині проїзної частини вул. Січеславський шлях у Південному районі м. Кам`янське Дніпропетровської області з боку вул. Народна в напрямку пр. Конституції, тобто в зустрічному напрямку, рухався пішохід ОСОБА_9 .

У ході руху водій ОСОБА_6 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, будучи засліпленим світлом фар зустрічного автомобіля, не зупинився не змінюючи смуги руху, не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, не дочекався як пройдуть негативні наслідки засліплення, продовжуючи рух, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, продовжував рухатись по вул. Січеславський шлях у Південному районі м. Кам`янське Дніпропетровської області, в результаті чого 28 серпня 2024 року, приблизно о 22 годині 10 хвилин, в районі електроопори № 271 по вул. Січеславський шлях у Південному районі м. Кам`янське Дніпропетровської області, здійснив наїзд передньою лівою частиною автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю в крові 1,69 ‰).

Своїми діями водій автомобіля «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(б), 12.4, 12.9(б), 19.3 Правил дорожнього руху України.

Порушення вимог п.19.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід ОСОБА_9 , отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, що призвели до настання смерті останньої.

Смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала 28 серпня 2024 року приблизно о 22 годині 10 хвилин на місці дорожньо-транспортної пригоди, тобто в районі електроопори № 271 по вул. Січеславський шлях у Південному районі м. Кам`янське Дніпропетровської області, від сполученої тупої травми тіла, яка супроводжувалася тупою травмою грудної клітини з переломами ребер, хребця, тупою травмою черевної порожнини з ушкодженням селезінки, аорти, полої вени, внутрішньочерепною травмою з крововиливами під оболонки мозку, переломами кісток правого стегна, тазу та ускладнилася шоком, про що свідчать: виявлені пошкодження, рідкий стан крові, малокров`я внутрішніх органів, крововиливи під внутрішньою оболонкою серця, наявність у черевній порожнині 800 мл, в плевральних по 200 мл рідкої крові.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 , не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини ОСОБА_6 та правильності кваліфікації дій останнього, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, виключивши із вироку призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на 1 (один) рік.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що при призначенні покарання, судом не в повній мірі було враховано, що ОСОБА_6 працює машиністом крана автомобільного, за час роботи зарекомендував себе добросовісним працівником, який володіє позитивними якостями. Під час виконання своїх професійних обов`язків, перебуваючи на посаді машиністом крана автомобільного, приймає безпосередню участь в усуненні наслідків ракетних ударів.

Окрім цього захисник вказує на грубе порушення Правил дорожнього руху потерпілим ОСОБА_9 , що не було об`єктивно враховано судом при призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом.

Також захисник посилається на те, що ОСОБА_6 провину свою визнає в повному обсязі, щиро кається. Крім того, останній має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, а також мати пенсіонерку, яка потребує його догляду.

На переконання захисника, застосування до ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом позбавить його фінансової можливості забезпечення осіб, які перебувають на його утриманні.

Обвинувачений ОСОБА_6 про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином, однак останній до судового засідання не з`явився, заяв, клопотань про відкладення справи або поважності причин його відсутності не надав. Захисник не заперечував проти розгляду його апеляції за відсутності обвинуваченого. За наведених обставин, відсутність обвинуваченого, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не є перешкодою для проведення розгляду справи.

Заслухавши захисника, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду стосовно доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості пом`якшення покарання, шляхом призначення ОСОБА_6 покарання без позбавлення права керування транспортними засобами, не є слушними.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 20, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При цьому, згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання ОСОБА_6 була врахована ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, характер, мотиви та конкретні обставини його скоєння, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину та матір пенсійного віку, визнав вину, щиро розкаявся, добровільно відшкодував шкоду, активно сприяв розкриттю злочину, наслідки його злочинних дій - заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність до нього претензій зі сторони потерпілого та відсутність обтяжуючих обставин.

За наведених вище обставин суд дійшов виваженого висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без його ізоляції від суспільства та вмотивовано прийняв рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, що в повній мірі відповідає вимогам ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є таким, що відповідає особі винного, та яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

В той же час, з огляду на тяжкість наслідків, що настали у результаті порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху, а саме спричинення смерті потерпілого, виключають можливість незастосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано зауважено у вироку, що з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_6 працює машиністом крана автомобільного, що є його професією, застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, в майбутньому буде спонукати останнього до підвищення своїх навичок у керуванні транспортним засобом, оскільки допущені ним істотні порушення ПДР спричинили загибель потерпілого.

Враховуючи наведене вище, суд правильно визначив розмір основного покарання в межах санкції інкримінованої статті, а оскільки зазначений злочин відноситься до правопорушень з підвищеною суспільною небезпекою, що призвело до спричинення смерті потерпілого, також прийняв обґрунтоване та законне рішення, призначивши обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 є безпідставними.

За загалом вище наведеного, підстав для виключення із вироку призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, колегія суддів не знаходить.

Суд першої інстанції врахував всі обставини по справі, в тому числі й ті, на які посилається захисник в своїй апеляції, та призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке відповідає особі винного, і яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідає принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості, а тому підстав для його пом`якшення не вбачається.

З огляду на наведене вище, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0001232, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4