Провадження №1-кп/638/1864/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000937 від 09.08.2024з обвинувальним актом у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Таврійськ, Херсонської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді майстра 2-го відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 3-го взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 190 ч. 5 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах при наступних обставинах.

Підсудний ОСОБА_3 , приблизно у другому кварталі 2024 року, у невстановлену в ході досудового розслідування та судового провадження дату, проміжок часу, місці та за невстановлених обставинах, будучи обізнаним про дію Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України та який діяв на час закінчення злочину, на підставі Указу Президента України №271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05:30 години 14.05.2024 строком на 90 діб, діючи умисно, у період дії воєнного стану в Україні, переслідуючи корисливий умисел та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, розуміючи протиправність своїх умисних дій та усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розробив злочинний план, направлений на зайняття злочинною діяльністю, а саме шахрайством, тобто заволодінням чужим майном шляхом зловживання довірою, в особливо великих розмірах, відповідно до якого підсудний ОСОБА_3 , з метою уникнути в подальшому кримінальної відповідальності, а також бажаючи надати взаємовідносинам із потенційно ошуканими громадянами вигляд цивільно-правових відносин, офіційно зареєстрував товариство з обмеженою відповідальністю, одним із видом діяльності якого є торгівля автомобілями та іншими легковими автотранспортними засобами, в мережі Інтернет опублікував оголошення про доставку автомобілів з-за кордону за привабливими цінами, одночасно відкрив рахунок в одному із банків України для отримання грошових коштів на банківський рахунок від громадян, які звернулись до нього з питання доставки автомобілів з-за кордону, та після отримання коштів припиняв листування та спілкування з ошуканими громадянами, а отримані таким чином грошові кошти використовував на власний розсуд.

Реалізуючи свої злочинні наміри та діючи відповідно до розробленого плану, підсудний ОСОБА_3 17 квітня 2024 року за юридичною адресою: 65039, Одеська область, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, будинок 19-А, приміщення 229, зареєстрував Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІ АВТО», , основним видом діяльності якого, згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, призначивши, згідно наказу №11/05/2024 від 11.05.2024 на посаду директора вказаного товариства себе.

Продовжуючи діяти відповідно до розробленого плану, підсудний ОСОБА_3 , 02 травня 2024 року об 15:37:38 в мережі Інтернет на платформі онлайн-оголошень «OLX.UA» за номером свого мобільного телефону НОМЕР_2 створив обліковий запис під користувачем на ім`я ОСОБА_8 м. Одеса, де згідно інформації наданої ТОВ «ЄМАРКЕТ Україна», 20 травня 2024 року розмістив 7 Топ-оголошень про доставку автомобілів, зокрема марок «Zeekr 001 WE 95 kwh 2024», «Volkswagen ID 6 Crozz Pro New 2022 Purple» та інших.

Також, підсудний ОСОБА_3 , діючи відповідно до розробленого злочинного плану, 16 травня 2024 року в Акціонерному банку «ПІВДЕННИЙ», , відкрив рахунок НОМЕР_3 , який зареєстровано на ТОВ «ЛІ АВТО», тим самим створив всі сплановані умови для протиправного заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потенційних покупців транспортних засобів.

Так, ОСОБА_9 , бажаючи придбати для своєї дружини ОСОБА_10 автомобіль, 21 травня 2024 року у тематичних спільнотах з продажу автомобілів у месенджері «Telegram» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 залишив оголошення щодо придбання автомобіля. Того ж дня, тобто 21 травня 2024 року, з облікового запису « ОСОБА_11 » з номером телефону НОМЕР_2 , ОСОБА_9 надійшло повідомлення від підсудного ОСОБА_3 , який представився директором ТОВ «ЛІ АВТО» та повідомив, що він тривалий час займається продажем автомобілів під замовлення з Китаю, запропонувавши ОСОБА_9 декілька варіантів транспортних засобів.

Розглянувши пропозиції ОСОБА_3 , ОСОБА_9 обрав автомобіль марки «Zeekr 001», після чого ОСОБА_3 на адресу останнього, у месенджері «Telegram» надіслав завірені печаткою ТОВ «ЛІ АВТО» та своїм особистим підписом сканований примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу №1006-24/1 від 10.06.2024, а також сканований примірник додатку №1 до вказаного договору, де зазначено про купівлю-продаж автомобіля марки «Zeekr 001», 2024 року випуску, зеленого кольору, VIN: НОМЕР_4 , вартістю 1521450 гривен.

Крім того, підсудний ОСОБА_3 у месенджері «Telegram» надіслав ОСОБА_9 сканкопію рахунку №3 від 12.06.2024 на оплату автомобіля марки «Zeekr 001» в сумі 1521450 гривен на банківський рахунок НОМЕР_3 ТОВ «ЛІ АВТО» в Акціонерному банку «ПІВДЕННИЙ».

Одночасно з цим, потерпілий ОСОБА_6 , також бажаючи придбати електромобіль, 14 червня 2024 року в мережі Інтернет на платформі онлайн-оголошень «OLX.UA» ознайомившись із оголошенням про продаж електромобілів з Китаю, зателефонував за номером телефону НОМЕР_2 , вказаним у даному оголошені і у розмові по телефону з підсудним ОСОБА_3 , який представився ОСОБА_6 директором ТОВ «ЛІ АВТО», запропонував останньому можливі варіанти комплектації та кольору електромобілів марки «Zeekr 001», гарантуючи доставку замовленого автомобіля з Китаю, за умови стовідсоткової передоплати, після чого, у месенджері «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_11 » надіслав ОСОБА_6 інформацію з цього питання.

Обравши, із запропонованих підсудним ОСОБА_3 автомобілів, електромобіль марки «Zeekr 001 ME version» 2024 року випуску, потерпілий ОСОБА_6 підтвердив своє замовлення на купівлю зазначеного автомобіля, надіславши у месенджері «Telegram» на адресу ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » фотознімок свого паспорту громадянина України, після чого ОСОБА_3 , не передбачаючи того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 можуть обговорювати між собою умови купівлі-продажу замовлених ними електромобілів марки «Zeekr 001», а тим більш звіряти додатки №1 до договору купівлі-продажу транспортних засобів, умисно зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_6 , 17 червня2024 року засобами поштового зв`язку з відділення ТОВ «Нова Пошта» №50, розташованого у м. Києві згідно експрес-накладної №4063, до відділення поштомату №6828 ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Харкова, пр. Льва Ландау, 12, надіслав на ім`я останнього завірені печаткою ТОВ «ЛІ АВТО» та своїм особистим підписом письмовий примірник договору купівлі-продажу транспортного засобу №1706-24/1 від 17.06.2024, а також письмовий примірник додатку №1 до вказаного договору, в якому зазначено про купівлю-продаж автомобіля марки «Zeekr 001», 2024 року випуску, зеленого кольору, VIN: НОМЕР_4 , (тобто того ж самого автомобіля, що замовила дружина ОСОБА_9 ), але вже вартістю 42325 доларів США. що за комерційним курсом 40,8 гривен за 1 долар США становить 1726860 гривен.

Також 17 червня 2024 року підсудний ОСОБА_3 , у месенджері «Telegram» відправив потерпілому ОСОБА_6 сканований договір купівлі-продажу транспортного засобу №1706-24/1 від 17.06.2024, а також сканований примірник додатку №1 до вказаного договору.

Відтак, підсудним ОСОБА_3 зазначено однаковий VIN-код у додатку №1 до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 10.06.2024, укладеного з дружиною ОСОБА_9 - ОСОБА_10 10.06.2024, та в додатку №1 до договору купівлі- продажу транспортного засобу від 17.06.2024, укладеного з потерпілим ОСОБА_6 .

Отримавши 17 червня 2024 року у месенджері «Telegram» від ОСОБА_3 сканований договір купівлі-продажу транспортного засобу №1706-24/1 від 17.06.2024 та сканований примірник додатку №1 до вказаного договору, потерпілий ОСОБА_6 , повністю довіряючи ОСОБА_3 , того ж дня, тобто 17 червня 2024 року, згідно інформації наданої Акціонерним банком «ПІВДЕННИЙ», двома транзакціями, а саме: через мобільний додаток з рахунку НОМЕР_5 AT «УНІВЕРСАЛБАНК» перерахував на банківський рахунок НОМЕР_3 ТОВ «ЛІ АВТО» в Акціонерному банку «ПІВДЕННИЙ» грошові кошти в сумі 326860 гривен з призначенням платежу: «Оплата за транспортний засіб, згідно договору №1706-24/1», а потім перебуваючи у відділенні №90 у м. Харкові ПуАТ КБ «Аккордбанк», розташованого за адресою: м. Харків, Шевченківський район, вул. Отакара Яроша, 25, з рахунку НОМЕР_6 ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», через касу вказаного відділення перерахував на банківський рахунок НОМЕР_3 ТОВ «ЛІ АВТО» в Акціонерному банку «ПІВДЕННИЙ» грошові кошти в сумі 1400000 гривен з призначенням платежу: «Доплата за автомобіль, згідно договору №1706-24/1».

Таким чином 17 червня 2024 року потерпілий ОСОБА_6 перерахував грошові кошти на загальну суму 1726860 гривен на рахунок НОМЕР_3 , який належить ТОВ «ЛІ АВТО», засновником та уповноваженою особою якого є підсудний ОСОБА_3

18 червня 2024 року потерпілий ОСОБА_6 , отримавши у поштоматі №6828 ТОВ «Нова Пошта» завірені печаткою ТОВ «ЛІ АВТО» та особистим підписом ОСОБА_3 два письмові примірника договору купівлі-продажу транспортного засобу №1706-24/1 від 17.06.2024 з двома письмовими примірниками додатку №1 до вказаного договору, де зазначено про купівлю-продаж автомобіля марки «Zeekr 001», 2024 року випуску, зеленого кольору, VIN: НОМЕР_4 , вартістю 42325 доларів США, що за комерційним курсом 40,8 гривен за 1 долар США становить 1726860 гривен, підписав вказані документи та один із примірників договору купівлі-продажу транспортного засобу №1706-24/1 від 17.06.2024 з одним письмовим примірником додатку №1 до вказаного договору, також засобами поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» повернув підсудному ОСОБА_3 .

Однак в подальшому, ОСОБА_9 під час сумісного спілкування з потерпілим ОСОБА_6 з питання оформлення страхового полісу на автомобіль, виявив, що у додатках №1 до договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 10.06.2024 та від 17.06.2024 має місце повне співпадіння VIN-кодів автомобілів марки «Zeekr 001», а саме VIN: НОМЕР_4 , замовлених відповідно його дружиною ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , про що повідомив останнього, після чого, відчуваючи майнову небезпеку припинив будь-які відносини та листування із підсудним ОСОБА_3 та відмовився від оплати та придбання вказаного автомобіля.

Інформацію про співпадіння у додатках №1 до договорів купівлі-продажу транспортних засобів від 10.06.2024 та від 17.06.2024 VIN кодів автомобілів марки «Zeekr 001», замовлених відповідно ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_6 , останній повідомив ОСОБА_3 , на що ОСОБА_3 умисно продовжуючи зловживаючи довірою ОСОБА_6 , запевнив його що ця помилка сталася випадково, яку він виправить та внесе у додаток №1 до договору купівлі-продажу ОСОБА_6 транспортного засобу від 17.06.2024 вірні відомості.

Після вказаної розмови із потерпілим ОСОБА_6 , підсудний ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , не маючи намірів виконувати свої зобов`язання за договором купівлі-продажу транспортного засобу від 17.06.2024, укладеного між ТОВ «ЛІ АВТО» та ОСОБА_6 , у додатку №1 до вказаного договору умисно змінив VIN код автомобіля марки «Zeekr 001 ME version», замовленого ОСОБА_6 , та вказав інший ідентифікаційний номер (VIN код) автомобіля марки «Zeekr 001», 2024 року випуску, зеленого кольору, а саме: L6T79ZCE7RP131822.

Виправлений додаток №1 до договору купівлі-продажу транспортного засобу №1706-24/1 від 17.06.2024, в якому зазначено про купівлю-продаж автомобіля марки «Zeekr 001», 2024 року випуску, зеленого кольору, VIN: НОМЕР_7 , вартістю 42325 доларів США, що за комерційним курсом 40,8 гривен за 1 долар США становить 1726860 гривен, разом із вказаним договором у тій же редакції, підсудний ОСОБА_3 , завіривши печаткою ТОВ «ЛІ АВТО» та своїм особистим підписом, 05 липня 2024 року засобами поштового зв`язку з відділення №50 ТОВ «Нова Пошта», розташованого у м. Києві, згідно експрес-накладної №2749 повторно відправив на ім`я потерпілого ОСОБА_6 .

При цьому встановлено, що автомобіль марки «Zeekr 001», 2024 року випуску, зеленого кольору з VIN кодом НОМЕР_7 придбаний ОСОБА_12 за ціною 2195000 гривен на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №66/2024, укладеного 05.09.2024 між ОСОБА_12 та ТОВ «Фуд Лайн К», та 11.09.2024 зареєстрований у ТСЦ №8044 м. Києва.

В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, підсудний ОСОБА_3 , згідно інформації наданої Акціонерним банком «ПІВДЕННИЙ», 19 червня 2024 року здійснив переказ грошових коштів в сумі 2049290 гривен, у тому числі грошові кошти в сумі 1726860 гривен, отримані шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , з банківського рахунку НОМЕР_3 ТОВ «ЛІ АВТО» Акціонерного банку «ПІВДЕННИЙ» на загальний рахунок НОМЕР_8 того ж банку, з призначенням платежу: «Перерахування коштів на купівлю валюти USD за курсом 40.58 згідно заяви на купівлю №4 від 19.06.2024».

В результаті своїх умисних дій, підсудний ОСОБА_3 , не маючи наміру виконувати умови договору №1706-24/1 від 17.06.2024, шляхом зловживання довірою під приводом продажу автомобілю марки «Zeekr 001», 2024 року випуску, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 в сумі 1726860 гривен, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму, що є особливо великим розміром, а отриманими шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 грошовими коштами, підсудний ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190ч. 5 КК України визнав повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_3 показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, викладених в обвинувальному акті, він 17.04.2024 зареєстрував ТОВ «ЛІ АВТО» з продажу автомобілів, директором якого він призначив себе, 16.05.2024 в АБ «ПІВДЕННИЙ» він відкрив від імені ТОВ відповідний банківський рахунок. В травні 2024 року в мережі Інтернет на платформі онлайн-оголошень «OLX.UA» за номером свого мобільного телефону створив обліковий запис під користувачем на ім`я ОСОБА_8 м. Одеса, де розмістив оголошення про доставку автомобілів, зокрема марки «Zeekr», незважаючи на те, що у вказаний період взагалі не було поставок автомобілів зазначеної марки, так як вони лише були виготовлені на заводі та ще не надійшли для реалізації. З приводу придбання вказаного автомобіля до нього звертався ОСОБА_9 , однак в наступному він так йому грошей так і не перерахував. В червні 2024 року йому зателефонував ОСОБА_6 з приводу придбання «Zeekr 001 WE 95 kwh 2024», якому він запропонував придбати вказану модель автомобіля по повній передоплаті за 1726860 гривен, перерахувавши зазначену суму на банківський рахунок ТОВ «ЛІ АВТО», з чим ОСОБА_6 погодився, та після отримання направленого ним по пошті примірника підписаного ним договору купівлі-продажу автомобіля, ОСОБА_6 у червні 2024 року двома траншами перерахував на рахунок ТОВ «ЛІ АВТО» вищезазначену суму, яку він конвертував у долари США, та перерахував на інший рахунок. Договору з виробником зазначеного автомобіля він не мав. Автомобіль ОСОБА_6 не поставив, гроші не повернув, з приводу наміру повернення грошей до ОСОБА_6 не звертався, взагалі після перерахування грошей ОСОБА_6 з останнім не спілкувався. Він розумів, що у такий спосіб, зловживаючи довірою ОСОБА_6 заволодів його грішми та заподіяв майнову шкоду потерпілому, за що передбачена кримінальна відповідальність. Злочини вчинив у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, внаслідок воєнного стану у країні, про введення якого на момент вчинення злочину був обізнаний. У вчиненні вказаного злочину свою вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєному, шкодує про те, що трапилось. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , як в частині матеріальних, так і моральних вимог, визнає в повному обсязі, має бажання здійснити заходи щодо відшкодування заподіяної шкоди.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 190 ч. 5 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», за місце проходження служби характеризується з позитивної сторони, має міцні сімейні та соціальні зв`язки, на диспансерному обліку в МПНД не перебуває. (а.с.а.с. 61, 62, 63, 64, 84, 85, 86, 87, 89, 99).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд враховує вказані обставини скоєння підсудним ОСОБА_3 кримінального правопорушення-особливо тяжкого злочину, а також дані, які характеризують його особу, вчинення кримінального правопорушення у період підступного та зухвалого повномасштабного збройного вторгнення збройних сил рф на територію суверенної і незалежної Держави Україна, що свідчать про зухвале ігнорування ОСОБА_3 правопорядку, нехтування загально прийнятних норм поведінки в суспільстві, не бажання вести правослухняний спосіб життя, а тому на переконання суду, його протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, продовження злочинної поведінки та не досягнення визначеної приписами КК України мети кримінального покарання в разі застосування щодо нього приписів ст.ст. 75, 76 КК України, також враховуючи відсутність підстав для застосування приписів ст. 69 КК України.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані про особу підсудного ОСОБА_3 , обставини за яких було вчинено вказане кримінальне правопорушення-особливо тяжкий злочин, наявність обставини, яка пом`якшує покарання підсудного - щире каяттята відсутність обставин, які обтяжують покарання підсудного,значний розмір грошових коштів, якими протиправно заволодів підсудний та їх значимість для потерпілого ОСОБА_6 , думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив суд визначити ОСОБА_3 мінімальну міру покарання, визначеного у санкції кримінального закону, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання у межах санкції ст. 190 ч. 5 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк, так як підсудний ОСОБА_3 потребує застосування більш суворого заходу державного примусу.

При призначенні покарання, у відповідності до санкції ч. 5 ст. 190 КК України передбачено застосування обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна засудженого.

Суд вважає необхідним у відношенні підсудного ОСОБА_3 застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна, виходячи з обставин та корисливого мотиву вчиненого ним кримінального правопорушення-особливо тяжкого злочину, даних про його особу, його матеріальний стан, відношення до вчиненого злочину та наступну поведінку, відсутності відшкодування заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_6 .

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_3 на підставці ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 23.04.2025 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 23.04.2025 та утримується в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_3 з вказаного числа. (а.с.а.с. 47-50, 51-55).

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Потерпілим ОСОБА_6 у відшкодування заподіяної протиправними діями підсудного ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1726860 гривен та про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 гривен. (а.с.а.с. 18-22).

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав свої позовні вимоги та просили їх задовольнити стягнувши на його користь з підсудного ОСОБА_3 зазначені ним суми матеріальної та моральної шкоди заподіяної йому протиправними діями ОСОБА_3 , визначивши міру кримінального покарання у мінімальному розмірі.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 визнав в повному обсязі, не заперечуючи проти стягнення з нього на користь потерпілого ОСОБА_6 зазначених сум у відшкодування заподіяної ним матеріальної та моральної шкоди, наголошуючи на тому, що дійсно він до теперішнього часу не відшкодував потерпілому заподіяну матеріальну та моральну шкоду у вищезазначеному та встановленому у судовому засіданні розмірі.

Приписами ч. 2 ст. 127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного злочину, так і розмір зазначеного цивільного позову, проти якого останній не заперечує та визнає його в повному обсязі, враховуючи відсутність у суду обґрунтованих сумнівів щодо достовірності обставин, які безумовно та без застережливо визнаються ОСОБА_3 або щодо добровільності їх визнання, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі, стягнувши з підсудного ОСОБА_3 у відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілого вищевказані суми.

При проведенні судової транспортно-товарознавчої експертизи державною спеціалізованою установою-ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса» були витрачені кошти у сумі 6361 гривни 20 копійок, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом, відповідно до приписів ст. 122 КПК України, відносяться до процесуальних витрат. (а.с. 83).

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до приписів ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудної ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази, які перелічені та зазначені в постановах про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 27.09.2024, 10.10.2024, 07.01.2025 та які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000937 від 09.08.2024, - підлягають подальшому зберіганню у матеріалах кримінального провадження. (а.с.а.с. 76-77, 78-80, 81-82).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 190 ч. 5 КК України та призначити йому покарання на підставі цього закону у виді 5 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 23 квітня 2025 року.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 , до набранням вироком законної сили, залишити без змін-тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 6361 гривна 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди - 1726860 гривен; у відшкодування моральної шкоди - 100000 гривен

Речові докази, які перелічені та зазначені в постановах про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів від 27.09.2024, 10.10.2024, 07.01.2025 та які зберігаються в матеріалах кримінального провадження №0000937 від 09.08.2024, - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до приписів ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до приписів ст.ст. 393, 395 КПК України, з особливостями визначеними приписами ч. 2 ст. 394 КПК України, може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Шевченківський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому копій вироку.

Згідно до приписів ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Шевченківському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок постановлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1