Справа № 203/2662/25
Провадження № 1-кс/0203/1652/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, від 05 квітня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2025 року заявник через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві від 05 квітня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. Скаргу, зокрема, обґрунтовано тим, що кримінальне провадження було відкрито за ініціативи заявника на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м Полтави від 18.02.2022 у справі №554/1195/22; ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2023 у справі №203/7654/23 зобов`язано уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, яка була надіслана йому електронною поштою слідчим лише 16.05.2024, проте постановою від 05.04.2025 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні. Викладене стало підставою звернення заявника до суду з цією скаргою, оскільки він вважає, що набув статус потерпілого у кримінальному провадженні. У поданій скарзі ОСОБА_3 також звернув увагу на те, що в оскаржуваній постанові слідчим зазначено про розгляд його заяви, яка ним не надсилалася, тим більше, в постанові йде мова про заяву невідомого ОСОБА_4 .

У судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надав матеріали кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення скарги з таких підстав.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000155, відомості за яким внесені до ЄРДР 08.04.2022 за ч.1 ст.366 КК України на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави за заявою ОСОБА_3 щодо можливого знищення службовими особами правоохоронного органу документів заявника.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 неодноразово звертався до слідчого із заявами про залучення його в якості потерпілого, в задоволенні яких постановами слідчого від 12.05.2022, 17.06.2022, 10.08.2022, 07.10.2022, 11.08.2023 було відмовлено.

Згідно матеріалів кримінального провадження ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2022, 06.07.2022, 13.09.2022, 18.07.2023 постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим були скасовані.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2023 у справі №203/7654/23 з посиланням на положення ст. 55 КПК України зобов`язано уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Як зазначається скаржником та підтверджується матеріалами кримінального провадження, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого надіслана ОСОБА_3 на електронну адресу 16.05.2024. Після цього з клопотаннями про визнання його потерпілим ОСОБА_3 до органу досудового розслідування не звертався, бо, як він зазначає, вважав, що набув статусу потерпілого; всі клопотання за період з 30.09.2024 обґрунтовані посиланням на ст. 220 КПК України та стосувалися проведення слідчих (розшукових) дій.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 05.04.2025 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022.

Зазначена постанова, яка є предметом оскарження, мотивована посиланням на ч. 5 ст. 55 КПК України а також тим, що під час досудового розслідування будь-яких належних та допустимих доказів, які б могли свідчити про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 завдано моральну та матеріальну шкоду, не встановлено; ОСОБА_4 до своєї заяви не долучено жодного документу, який би підтверджував його доводи.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 23.04.2025 виправлено описку у постанові від 05.04.2025, зокрема, викладені абзаци 16 та 17 описово- мотивувальної частини постанови у визначеній редакції (фактично змінено по тексту ОСОБА_4 на ОСОБА_3 ).

Відповідно до частин 1 5 статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відмовляючи в залученні заявника в якості потерпілого у кримінальному провадженні, слідчий відповідне рішення належним чином не мотивував, не надав оцінки викладеним, зокрема, в заяві ОСОБА_3 від 07.06.2022 про визнання його потерпілим обставинам, в частині спричинення заявникові матеріальної та моральної шкоди діями службових осіб правоохоронних органів.

Вказані обставини підлягали перевірці, зокрема шляхом допиту заявника та відповідних працівників правоохоронного органу тощо.

Для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, висновки про що викладені у постанові Верховного Суду у справі №539/3185/17.

Розмір заподіяної шкоди або обставини її відсутності має встановлюватися під час досудового розслідування, проте слідчим не проводилися слідчі дії, спрямовані на встановлення цих обставин, зокрема, причинно-наслідкового зв`язку між діянням (у разі якщо подія останнього буде встановлена) і шкодою (матеріальною та/або моральною) або його відсутність, обов`язковість доказування яких визначена пунктом 3 частини 1 статті 91 КПК України, з огляду на те, що заявник з цих обставин безпосередньо не допитувався для перевірки викладеного у його заяві.

Відповідно, висновки слідчого в оскаржуваній постанові про те, що відсутність будь-яких доказів про факт завдання шкоди ОСОБА_3 діями службових осіб правоохоронних органів свідчить про відсутність підстав для визнання його потерпілим, є передчасними, оскільки відповідні обставини слідчим не перевірені.

За вказаних обставин слідчий суддя доходить висновку, що постанова слідчого ухвалена передчасно, є невмотивованою та підлягає скасуванню, а скарга -задоволенню.

Керуючись ст. ст. 55, 56, 303, 307, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, від 05 квітня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, задовольнити.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, від 05 квітня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000155 від 08.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, скасувати.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 02.05.2025 о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1