УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3112/25

24 липня 2025 року м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого в кримінальному провадженні ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

особи, щодо якої розглядається клопотання - підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні, у залі суду в м.Костопіль клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження №0000258 від 22.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні - заступник начальника СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним вище клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 21 липня 2025 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на території житлового господарства у нежитловій споруді, що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання наслідків у вигляді смерті свого знайомого ОСОБА_7 , під час словесної суперечки, на ґрунті неприязних відносин завдав останньому один удар ножем в ділянку шиї справа, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани, внаслідок даного ножового поранення шиї з ушкодженням крупної вени ОСОБА_7 помер на місці.

На підставі наведеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто у вбивстві, а саме умисному, протиправному заподіянні смерті іншій людині.

22.07.2025 о 20 год. 21 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ст.208 КПК України.

23.07.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення вбивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.115 КК України.

У своєму клопотанні слідчий звертає увагу суду на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, на те, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, підтримали подане клопотання та вважають за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні без можливості внесення застави.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечив щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою покликаючись на те, що слідчим не обґрунтовано наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Крім того зазначив, що оголошена підозра ОСОБА_5 не доводить вини останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, оскільки останній добре не пам`ятає обставин та подій за яких було вбито ОСОБА_7 , а метеріали кримінального провадження не доводять вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Стан ОСОБА_5 вказує на те, що він зловживає спиртними напоями та потребує відповідного лікування, а матеріали справи містять багато прогалин і органу досудового розслідування необхідно вчинити ряд процесуальних дій по встановленню істини та встановлення винної особи у вчиненні даного злочину.

З врахування зазначених обставин просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а якщо слідчий суддя погодиться з існуванням відповідних ризиків, просив застосувати до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_5 заперечував щодо поданого клопотання та обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати більш м`якший запобіжний захід - домашній арешт. Вказав, що не може повірити, що саме через його дії загину ОСОБА_7 . Пояснив, що вони товаришували із ОСОБА_7 і він хоче, щоб знайшли справжнього винуватця у смерті ОСОБА_7 і в його інтересах встановити істину у даній справі.

Дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що групою слідчих СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000258 від 22.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

23.07.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор, слідчий доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання слідчий суддя оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04) термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 22.07.2025 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколом освідування особи ОСОБА_5 від 22.07.2025; протоколом огляду речей одягу ОСОБА_5 від 22.07.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст.208 КПК України від 22.07.2025 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.07.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 22.07.2025.

Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Оцінюючи наявність ризиків, обумовлених статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтуванням того, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду являється те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, відповідно до ст.12 КК України належать до категорії особливо тяжких злочинів. Санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

При встановленні даних, що характеризують особу підозрюваного, слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, є особою раніше неодноразово судимою, зловживає спиртними напоями, постійного місця проживання немає, веде бродячий спосіб життя. Кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено останнім під час того, як в Україні введений воєнний стан, тому є підстави вважати, що під загрозою покарання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні, всі докази, в тому числі речові, ще не встановлені і відповідно не дослідженні. На даний час не вилучено відео з камер, що поблизу місця злочину, інших можливих доказів встановлених під час досудового слідства, а відтак, у разі застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, матиме реальну можливість вчинити дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які в них містяться можуть бути доказами під час судового розгляду.

Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 шляхом погроз, вмовляння, або переконання зможе впливати на свідків ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та інших свідків, що на даний час встановлюються та не допитані, з метою зміни ними показів. Крім того, ОСОБА_5 так само як і всі свідки, проживають в м.Костопіль Рівненського району Рівненської області та перебувають у дружніх відносинах, а тому ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Тобто, ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а також в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань.

Також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 схильний до вчинення правопорушень, раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, а також пов`язаних із незаконним зберіганням бойових патронів та вибухових речовин.

Вказані обставини підтверджуються наявними матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання слідчого.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст.178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України; вік та стан здоров`я підозрюваного, який являється працездатним та здоровим, що дозволяє утримування його в умовах слідчого ізолятора; репутацію підозрюваного, а також, що кримінальне правопорушення має суспільно-небезпечний характер, скоєне із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, що свідчить про те, що останній є особою суспільно-небезпечною та потребує ізоляції від суспільства.

Відтак, з огляду на спосіб життя підозрюваного, обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить з його боку належної право свідомої поведінки та не дасть змоги уникнути запобіганню наведеним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак слідчий суддя звертає увагу, що дане положення є правом, а не обов`язком суду, і з врахуванням пояснень сторін, матеріалів клопотання, встановлених обставин справи, вважає за можливе обрати запобіжний захід підозрюваному без визначення розміру застави.

За змістом ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.

Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання підозрюваного, а саме з 22 липня 2025 року 20:21 год.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 206,208, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тамбов, російської федерації, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, державних нагород та пільг не має, депутатом ради не являється, раніше судимого, з утриманням у ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", строком 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 20 год. 21 хв. 22 липня 2025 року до 20 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали визначити до 20 вересня 2025 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1