Справа № 286/4076/24
У Х В А Л А

21.05.2025 м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, -

В С Т А Н О В И В:

21.05.2025 на електронну пошту Овруцького районного суду Житомирської області надійшла скарга директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, в якій він просить визнати бездіяльність слідчого про відмову у наданні витягу з ЄРДР та копії постанови про визначення групи процесуальних керівників у цій справі протиправними. Постанову слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ОСОБА_3 від 18.05.2025 про відмову у задоволенні клопотання TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №87 від 16.05.2025 визнати необгрунтованою та незаконною. Зобов`язати слідчого надати витяг з ЄРДР та копію постанови про визначення групи прокурорів.

Скаргу мотивує тим, що слідчим ОСОБА_3 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 » щодо надання витягу з ЄРДР та копії постанови про визначення групи прокурорів. У постанові зазначено, що товариство начебто не є учасником провадження та не має прав, передбачених статтею 56 КПК України. Така правова оцінка є помилковою та суперечить змісту попередніх дій сторони обвинувачення. У клопотаннях слідчого до суду про тимчасовий доступ до речей і документів прямо зазначалось, що посадові особи TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у складі групи осіб заволоділи бюджетними коштами в особливо великих розмірах. На підставі цих тверджень були винесені ухвали суду, які товариство виконувало, що є прямим свідченням того, що його права були обмежені в межах кримінального провадження. Отже, TOB « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є особою, права якої обмежуються у результаті дій органу досудового розслідування. Надання витягу з ЄРДР та постанови про визначення групи прокурорів є необхідним для реалізації права на захист, встановлення процесуального статусу, а також для того, щоб особа могла ефективно звертатися зі скаргами на дії або бездіяльність слідчого до визначеного процесуального керівника.

Слідчий необгрунтовано ототожнює статус потерпілого зі статусом особи, права якої обмежуються, що свідчить про юридичну некоректність правозастосування та порушення принципу правової визначеності. Крім того, правова кваліфікація в матеріалах провадження змінюється залежно від обставин: від формулювання «заволодіння бюджетними коштами» - до «ймовірного порушення порядку виконання робіт» та «можливої розтрати», причому за повної відсутності будь-яких претензій чи скарг з боку замовника робіт. Це додатково свідчить про відсутність належної правової позиції органу слідства та дає підстави ставити під сумнів обґрунтованість початку досудового розслідування.

Дослідивши скаргу слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Встановлено, що скарга на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Коростенського РУП ОСОБА_3 подана директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 на електронну пошту суду, однак, скарга не була підписана електронним цифровим підписом.

Організаційно-правові засади використання електронних документів визначені Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Згідно із частиною першою статті 5 цього Закону електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (стаття 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Статтею 7 цього Закону визначено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Згідно статті 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Таким чином, в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом документа в електронній формі є електронний документ, який має юридичну силу за умови, якщо цей документ відповідає вимогам щодо обов`язкових реквізитів електронного документу законодавства і за своєю формою (форматом) дає змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством. Паперова форма є тільки його візуальною формою і має юридичну силу лише копії електронного документа на папері.

Скарга, направлена директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 на електронну пошту суду, не є оригіналом документу, а є електронною копією оригіналу, складеного в паперовому вигляді, вона не скріплена електронно-цифровим підписом скаржника, для її подання не використовувалася підсистема «Електронний суд», що унеможливлює ідентифікацію суб`єкта звернення зі скаргою, а подання процесуальних документів шляхом надсилання їх копій через електронну пошту суду чинним КПК України не передбачено. Оригінал скарги до суду не надходив.

Порядок використання електронного цифрового підпису врегульований Законом України «Про електронні довірчі послуги».

Абзацом першим частини першої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду, зокрема зі скаргами на бездіяльність органів досудового розслідування, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через підсистему «Електронний кабінет».

Аналогічний висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 9901/335/20 та від 1 липня 2021 року у справі № 9901/76/21.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення скарги, оскільки викладені обставини позбавляють слідчого суддю можливості перевірити, що скарга подана особою, яка має на це право, а також перевірити дійсне волевиявлення особи на подання такої скарги.

Згідно із п.1 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», ЗУ «Про електронні довірчі послуги», слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого повернути.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1