Справа № 357/4342/25
У Х В А Л А

26 травня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

захисник адвокат: ОСОБА_4 ,

підозрюваний: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню №0000774 від 29.03.2025,

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 ,

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рубченки, Володарського району, Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Слідчий слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді даного з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000774 від 29.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК України, тобто по 30.06.2025 включно, посилаючись на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України враховані слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на даний час не зменшились та продовжують існувати, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 30.05.2025, а направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні до суду у вказаний строк не можливо, оскільки для завершення розслідування необхідно отримати висновки експертів по призначених судово-медичної криміналістичної, а також комплексної психолого-психіатричної, після надходження висновків експертів необхідно провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, зокрема, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування; виконати процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування.

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 30.06.2025.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.03.2025 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , прийшли за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 та зайшли до кімнати де перебував останній. Перебуваючи у кімнаті, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розбудили ОСОБА_10 за запропонували останньому пройти з ним під приводом розмови на що ОСОБА_10 погодився. Вказані особи направились за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 про що повідомили ОСОБА_11 , однак останній сказав, що не бажає проводити час з останніми у зв`язку з чим між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник конфлікт та ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область правого плеча, після чого наніс ще один удар кулаком правої руки в область живота та під погрозою застосування фізичного насильства змусив ОСОБА_10 направитися з ними. В цей час, на фоні раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 , у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , виник умисел на заподіяння потерпілому сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненого з метою залякування останнього (катування).

В подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 прийшли за місцем проживання останнього та перебуваючи у приміщенні літньої що розташована на території приватного домоволодіння ОСОБА_8 висловлюючи погрози фізичною розправою в бік потерпілого ОСОБА_10 , примушував останнього до вживання алкогольних напоїв, а саме пива. ОСОБА_10 , сприйняв вказані погрози, як реальні, у зв`язку із чим побоюючись за своє життя та здоров`я, був змушений вжити алкогольні напої.

Далі, діючи із вказаним наміром, ОСОБА_8 , грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, передбачені ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю та ч. 1 ст. 28 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, діючи умисно, взяв у праву руку металеві манікюрні ножиці, схопив останнього лівою рукою за волосся, почав відрізати його, глузуючи при цьому із ОСОБА_10 . Також у вказаний момент, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 діючи спільно за попередньою змовою групою осіб, здійснювали відео фіксацію знущань ОСОБА_8 над ОСОБА_10 .

В подальшому, під час вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_5 вирішив вжити наркотичні засоби, а саме «канабіс», у зв`язку із чим дістав з-під столу у літній кухні пристрій для паління наркотичних засобів та «канабіс». Після цього, до вживання наркотичного засобу приєднався ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 в цей момент знаходячись поблизу ОСОБА_10 пропонував останньому вжити наркотичні засоби. Після відмови ОСОБА_10 на дану пропозицію, ОСОБА_8 взяв до рук ніж та висловлюючи погрози в бік ОСОБА_10 , примушував останнього до вищевказаних дій. ОСОБА_10 сприймаючи вказані погрози за реальні, був змушений вжити наркотичний засіб «канабіс», після чого почав перебувати у безпорадному стані.

Коли ОСОБА_10 знаходився у безпорадному стані, ОСОБА_9 наніс потерпілому ОСОБА_10 один удар в область спини та один удар у область живота останнього.

Окрім цього, у вказаний момент, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та заподіяння фізичних страждань останньому, взяв пневматичну гвинтівку, зарядивши яку, здійснив три постріли в праву ногу ОСОБА_10 , після штовхнув останнього, внаслідок чого ОСОБА_10 впав зі стільця на підлогу.

Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 діючи умисно, взявши ОСОБА_10 під обидві руки, винесли останнього за територію приватного домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Внаслідок таких дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 неповнолітній ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин 2 та 4 пальців правої ступні, наявність на фоні набряку на 2 пальці садна та на 4 пальці рани.

Своїми умисними діями за попередньою групою осіб, які виразились в побитті та знущанні над неповнолітнім ОСОБА_10 , що супроводжувалось погрозами фізичною розправою, нанесенням тілесних ушкоджень та залякуванням останнього, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спричинили потерпілому сильний фізичний біль та моральні страждання.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному діянні, спрямованому на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчиненому з метою покарати її за дії, вчинені нею та з метою залякування за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Окрім цього, відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту Перелік), у тому числі, «канабіс» включеного до таблиці 2 списку 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 2 Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 2 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

- у ветеринарній медицині (ст.23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, 28.03.2025 приблизно о 23 год. 30 хв., у приміщенні літньої кухні, що розташована на території приватного будинку №54 по вул. Чумацька в с. Озерна Білоцерківського району Київської області, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на надання цим особам вищевказаного приміщення для незаконного вживання наркотичного засобу, обіг обмежено - «канабісу».

З метою реалізації вказаного протиправного умислу, ОСОБА_5 , який є власником вказаного приміщення,дістав з-під столу у літній кухні саморобний пристрій для куріння наркотичних засобів та наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс». Після цього ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 по черзі вжили наркотичний засіб, обіг якого обмежений «канабіс» шляхом вдихання диму підпаленої наркотичної речовини через саморобний пристрій для куріння.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у наданні приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.

Під час досудового розслідування 30 березня 2025 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та вручено письмове повідомлення про підозру.

29.04.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Протоколом обшуку від 29.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: три пневматичні кулі з підлоги, одну пневматичну кулю зі стола, пневматичну рушницю, ніж, ножиці, ножиці з волоссям, два предмет схожі на патрони та один предмет схожий на набій 12 калібру, пристрій для куріння з пластиковою горловиною, пластикову горловину із рідиною рослинного походження, частини зрізаного волосся, зрізане волосся з пластикового відра, мобільний телефон марки «Iphone 8», мобільний телефон марки «Iphone 10», мобільний телефон марки «Samsung». Окрім цього, в ході проведення обшуку за вищевказаною адресою, проведено особистий обшук ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , в ході яких виявлено та вилучено: куртку камуфляжного окрасу, що належить ОСОБА_8 , кофту чорного кольору, що належить ОСОБА_9 та кофту сірого кольору, що належить ОСОБА_5 .

2.Протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого останній повідомив, що під примусом, який супроводжувався застосуванням відносно ОСОБА_10 , був змушений вчиняти дії, які не бажав виконувати. Окрім цього, ОСОБА_10 повідомив, що 28.03.2025 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , хлопці, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 наносили потерпілому тілесні ушкодження та знущались над останнім, коли той перебував в безпорадному стані.

3.Протоколом слідчого експерименту за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , в ході якого останній продемонстрував протиправні дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та механізм нанесення тілесних ушкоджень

4.Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , котрий повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із братом ОСОБА_10 28.03.2025 за адресою проживання останнього прийшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , котрі покликали ОСОБА_10 із собою на вулицю. 29.03.2025, коли ОСОБА_10 повернувся за адресою проживання, то ОСОБА_12 побачив на нього тілесні ушкодження, а також часткову відсутність волосся на голові. Зі слів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 стало відомо, про те, що це ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 знущались над ОСОБА_10 , шляхом примусового підстригання, примушування до вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів, а також нанесення тілесних ушкоджень.

5.Протоколом огляду документів, а саме відеозапису, під час огляду якого було зафіксовано, як ОСОБА_8 обрізає волосся неповнолітньому ОСОБА_10 .

6.Протоколом огляду документів, а саме відеозапису, під час огляду якого було зафіксовано, як ОСОБА_8 продовжує обрізати волосся неповнолітньому ОСОБА_10 , а ОСОБА_5 та ОСОБА_9 перебувають поруч.

7.Протоколом огляду документу, а саме відеозапису на якому зображено, як ОСОБА_10 сидить на стільці із алкогольним напоєм в руках та тремтить внаслідок вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів.

8.Протоколом огляду документу, а саме відеозапису, на якому зображений ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , проте на голові останнього волосся вже відсутнє

9.Протокол огляду речових доказів, а саме взуття потерпілого ОСОБА_10 , в ході проведення огляду якого, на правому кросівку було виявлено плями речовини бурого кольору;

10.Протокол огляду речей, а саме мобільного телефону ОСОБА_9 марки «Samsung», під час якого виявлено відеозаписи за участі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ;

11.Протокол огляду речей, а саме мобільного телефону ОСОБА_5 марки «Iphone X», під час якого виявлено відеозаписи за участі ОСОБА_10 та листування із невстановленою особо, якій ОСОБА_5 надсилав дані відеозаписи

12.Протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

13.Протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

14.Протоколом затримання ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України

15.Повідомленням про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 314 КК України.

16.Повідомленням про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК України.

17.Повідомленням про підозру ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

18.Висновком експерта №СЕ-19/111-25/23000-Д, відповідно до якого сліди пальців рук ОСОБА_5 , збігаються зі слідами, які були виявлені в ході огляду предмету.

19.Висновком експерта №КСЕ-19/111-25/22993-НЗПРАП, відповідно до якого, в нашаруваннях речовини на поверхні фрагмента пляшки і предмета та на поверхні фрагмента пляшки виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено екстракт канабісу, масою 0,31 г та 0,13 г. В рідині з банки виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено тетрагідроканнабінол масою 0,024 г.

20.Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що останньому ОСОБА_5 надіслав фото, на якому був зображений ОСОБА_10 . Окрім цього, ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_10 вживав наркотичний засіб.

21.Іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 01 квітня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 30 травня 2025 року.

Однак, направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні до суду у вказаний строк не можливо, а ризики, які були підставою для встановлення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на думку слідчого та прокурора не перестали існувати та не зменшилися, у зв`язку з чим у останніх виникла необхідність продовжити строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто по 30.06.2025 включно.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказане свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, при цьому навела доводи викладені в клопотанні та зазначила, що враховуючи характер та спосіб вчинення даних злочинів, а також враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи у стані наркотичного та алкогольного сп`яніння відносно неповнолітнього, спричинивши йому сильний фізичний біль та моральні страждання, що свідчить про відсутність будь якиї моральних принципів, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні. Одночасно прокурор просив не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, вважав, що до останнього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. При цьому вказав, що заявлені прокурором ризики є необґрунтованими, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батька пенсіонера, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому наміру переховуватись від органів досудового розслідування, або суду не має.

Також вказав, що підозра є необґрунтованою, докази його винуватості є сумнівними. Також вказав, що не вбачається ознак катування, а покази потерпілого були надані під тиском правоохоронних органів. При цьому захисник вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 , визнає себе винним, не заперечує, що останній здійснив постріл у потерпілого та готовий нести відповідальність. Таким чином заявлені прокурором ризики не доведені.

Підозрюваний ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав думку захисника однак просив застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, з метою мати можливість працювати та утримувати дітей, при цьому вину визнав та не заперечив, що здійснив постріл та готовий нести відповідальність.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний - обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України у разі необхідності строк запобіжного заходу може бути продовжений, за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України термін «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні за своїм правовим значенням. При цьому обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що під час досудового розслідування 30 березня 2025 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та вручено письмове повідомлення про підозру.

29.04.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду від 01 квітня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 30 травня 2025 року.

Копія клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що обґрунтовується стороною обвинувачення зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинені діяння, може продовжувати здійснювати дії передбачені ст. 177 КПК України.

Таким чином під час судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК Україниза викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи характер інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться відповідно до нетяжких та тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, дані про його особу, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатніх підстав вважати, що ризики, враховані слідчим суддею при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаному із застосуванням насильства, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років, у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 , згідно даних правоохоронних органів перебуває на даний час у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_4 , що свідчить про можливість змінювати своє місце проживання, та як наслідок переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду.

Також слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування, як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичним, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи. Адже співставлення можливих негативних для підозрюваної наслідків переховування у вигляді його потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим. Отже, оцінюючи можливість підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії вірогідними в будь-який момент кримінального провадження.

Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим. Слідчим суддею береться до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі буде намагатися впливати на свідків та потерпілого шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності, адже ОСОБА_5 попередньо, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, вже спричинив тілесні ушкодження неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 , що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду, а також на дієвість кримінального провадження загалом.

Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні. Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

Щодо можливості вчинення іншого кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає, що характер вчиненого кримінального правопорушення вказує на схильності ОСОБА_5 , до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема пов`язаних із застосуванням насильства. Крім того, ОСОБА_5 , не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, проігнорувавши встановлені законом норми поведінки в суспільстві, вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства відносно неповнолітнього, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень.

Що стосується аргументів сторони захисту, вони не є суттєвими, щоб нівелювати вищезазначені ризики з огляду на вказані обставини, при цьому стороною захисту на надано доказів на підтвердження обставин щодо перебування на утриманні ОСОБА_5 малолітніх дітей та батька пенсіонера.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється стороною обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 317 КК Українита ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є дійсними, не зменшились та продовжують існувати.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи підозрюваного судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи всі обставини по справі, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 повинен бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 181, 183-186, 193, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України в межах строку досудового розслідування, по 30.06.2025 включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити слідчому відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 та начальнику Державної установи «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України - для виконання, а прокурору, захиснику та підозрюваному - для відома.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 17:10 год 28.05.2025 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4 А.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_16