У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000154, внесеному 07.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000154, внесеному 07.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділу ВП №1 Самарівського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 07.08.2025 о 01:00 водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2110», рухаючись по вул. Центральній у с. Оленівка Магдалинівського району, в районі буд. 22б, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження: ВЧМТ, забій головного мозку, забій лівого колінного суглобу, садни тіла, з якими госпіталізований каретою ШМД до Магдалинівської ЦЛ, та перенаправлений до лікарні Мечникова.

В ході огляду місця події мобільного телефону, який в порядку ст. 30 Конституції України добровільно був наданий ОСОБА_5 , який проводився 07.08.2025 в період часу з 11:50 до 12:20 на узбіччі вул. Центральній, поблизу буд. 20, в с. Оленівка Самарівського району Дніпропетровської області було вилучено: мобільний телефон «Iphone» моделі «S» з ІМЕІ № НОМЕР_1 , який поміщено до спец пакету НПУ № SUD 2042817, що належить ОСОБА_5 .

Мобільний телефон «Iphone» моделі «S» з ІМЕІ № НОМЕР_1 на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України у кримінальному провадженні № 0000154 визнано речовим доказом та поміщено на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 СРВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою вул. Центральна, 112, с-ще. Магдалинівка Самарівського району Дніпропетровської області

Вилучений мобільний телефон, являється у вказаному кримінальному проваджені речовими доказами, та потрібен надалі для проведення слідчих дій, а саме проведення судових експертиз та слідчих експериментів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, і є речовими доказами - тобто підлягають арешту з метою збереження.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Об`єктивно, повно та всебічно дослідивши надані до клопотання матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу ВП №1 Самарівського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 07.08.2025 о 01:00 водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2110», рухаючись по вул. Центральній у с. Оленівка Магдалинівського району, в районі буд. 22б, допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження: ВЧМТ, забій головного мозку, забій лівого колінного суглобу, садни тіла, з якими госпіталізований каретою ШМД до Магдалинівської ЦЛ, та перенаправлений до лікарні Мечникова.

Згідно заяви ОСОБА_5 останній добровільно видав для огляду належний йому мобільний телефон марки «Iphone» моделі «S» з ІМЕІ № НОМЕР_1 .

Згідно протоколу огляду від 07.08.2025 було оглянуто мобільний телефон марки «Iphone» моделі «S» з ІМЕІ № НОМЕР_1 , який надав добровільно ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 07.08.2025 мобільний телефон марки «Iphone» моделі «S» з ІМЕІ № НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч.3 ст.132 КПК України).

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, мобільний телефон критеріям речового доказу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не відповідає, не є об`єктом спеціальної конфіскації, у свою чергу міра покарання за ч. 1 ст. 286 КК України не передбачає конфіскації як виду покарання.

Слідчим у поданому клопотанні наведені лише загальні фрази на обґрунтування своєї вимоги про арешт майна, зокрема не вказано які сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України збереглися на мобільному телефоні, які слідчі дії необхідно провести з мобільним телефоном та яку експертизу необхідно провести по кримінальному провадженню за ч. 1 ст. 286 КК України з мобільним телефоном.

Слідчий суддя звертає увагу на законодавчу заборону тимчасового вилучення мобільних терміналів систем зв`язку.

Така заборона покликана забезпечити дотримання передбачених Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, а також Конституцією України прав особи на таємницю спілкування (листування, телефонних розмов тощо) та невтручання у приватне життя.

При цьому, суд враховує, що гарантування права власності є одним із основоположних аспектів забезпечення верховенства права.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на мобільний телефон марки «Iphone» моделі «S» з ІМЕІ № НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_5 не відповідає зазначеним вище вимогам КПК України, є непропорційним, тобто являється таким, що не відповідає тяжкості можливого правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для власника майна, адже однозначно порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав вищевказаної юридичної особи.

Слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, а саме мобільний телефон марки «Iphone» моделі «S» з ІМЕІ № НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, на які посилається слідчий у клопотанні, оскільки слідчим не надано доказів на підтвердження вказаних обставин, а за наявних матеріалів дане твердження є передчасним та таким, що ґрунтується на припущеннях.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про арешт мобільного телефону марки «Iphone» моделі «S» з ІМЕІ № НОМЕР_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню № 0000154, внесеному 07.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1