Провадження № 1-кс/201/3763/2025
УХВАЛА

Іменем України

29 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000185, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 та ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000185, внесеному до ЄРДР 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 та ч. 2 ст. 111 КК України.

Після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, представником іноземної організації співробітником ФСБ РФ ОСОБА_6 , залучено до співробітництва громадянин України, жителів Донецької та інших областей України для ведення підривної діяльності проти України, у тому числі збору та передачі інформації про переміщення та дислокацію сил оборони України вказаному представнику іноземної організації.

Так, збір вищевказаної інформації ОСОБА_6 налагоджено через мережу користувачів месенджеру «Telegram», з використанням акаунту із назвою « ОСОБА_7 », авторизованого в месенджері «Telegram», під номером телефону НОМЕР_1 .

Одним з таких користувачів є громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , авторизований у месенджері під id, котрий, перебуваючи у м. Чорноморськ Одеської області, умисно здійснює збір інформації про СОУ та надає її ОСОБА_6 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності.

Також зі змісту повідомлення військової частини НОМЕР_2 попередньо вбачається, що 31.10.2024 близько 16 години 55 хвилини курсант 6 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільно залишив місце служби, з метою ухилитись від військової служби, в умовах воєнного стану.

27.08.2025 слідчим проведено огляд ноутбуку марки Acer моделі Aspire E1 series Model № Q5WPH, який був добровільно наданий громадянкою України ОСОБА_8 27.08.2025.

В ході обшуку встановлено, що на вказаній техніці містяться сліди вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вказаний предмет є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 27.08.2025 постановою слідчого його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та визначено місцем його зберігання камеру зберігання речових доказів слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Слідчий надала заяву в якій просила клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене майно в клопотанні.

Від підозрюваної ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд клопотання без участі та фіксації.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, приходить до такого висновку.

З матеріалів клопотання встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000185, внесеному до ЄРДР 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 408 та ч. 2 ст. 111 КК України.

Після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, представником іноземної організації співробітником ФСБ РФ ОСОБА_6 , залучено до співробітництва громадянин України, жителів Донецької та інших областей України для ведення підривної діяльності проти України, у тому числі збору та передачі інформації про переміщення та дислокацію сил оборони України вказаному представнику іноземної організації.

Так, збір вищевказаної інформації ОСОБА_6 налагоджено через мережу користувачів месенджеру «Telegram», з використанням акаунту із назвою « ОСОБА_7 », авторизованого в месенджері «Telegram», під номером телефону НОМЕР_1 .

Одним з таких користувачів є громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , авторизований у месенджері під id, котрий, перебуваючи у м. Чорноморськ Одеської області, умисно здійснює збір інформації про СОУ та надає її ОСОБА_6 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності.

Також зі змісту повідомлення військової частини НОМЕР_2 попередньо вбачається, що 31.10.2024 близько 16 години 55 хвилини курсант 6 навчального взводу 1 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самовільно залишив місце служби, з метою ухилитись від військової служби, в умовах воєнного стану.

27.08.2025 слідчим було проведено огляд ноутбуку марки Acer моделі Aspire E1 series Model № Q5WPH, який був добровільно наданий громадянкою України ОСОБА_8 27.08.2025.

В ході обшуку встановлено, що на вказаній техніці містяться сліди вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вказаний предмет є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, 27.08.2025 постановою слідчого його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та визначено місцем його зберігання камеру зберігання речових доказів слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що згідно з ч. 5 ст. 237 КПК України, вилучена річ, що має значення для кримінального провадження, вважається тимчасово вилученим майном, яке в подальшому в ході розслідування може бути використаним як докази вчиненого кримінального правопорушення, на вилучені предмети необхідно накласти арешт.

27.08.2025р. постановою слідчого вказаний ноутбук визнаний речовим доказамом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Виходячи з приписів ч. 5 ст. 171 КПК України арешт за клопотанням слідчого накладається на тимчасово вилучене майно - майно, яке вилучене під час обшуку, але дозвіл на вилучення якого не був наданий слідчим суддею в ухвалі про обшук.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, вилучені предмети не оглянуті, відсутні очевидні дані вважати, що вони не мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було добровільно видане 27.08.2025 громадянкою України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

ноутбук марки Acer моделі Aspire E1 series Model № Q5WPH із зарядним пристроєм до нього, - із забороною користування, розпорядження та відчуження зазначеного майна - з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1