Справа № 201/4634/25
Провадження 1-кс/201/1753/2025
УХВАЛА

Іменем України

09 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19 березня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Соборного районного суду міста Дніпра зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 19 березня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести вказані відомості до ЄРДР.

Скаржник у поданій ним скарзі просив її розглядати без його участі (а.с. 1 зворот).

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Суддя, зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, визнав можливим ухвалити рішення по суті скарги у відсутності не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок внесення таких відомостей врегульований Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України від 30 червня 2020 року № 298, згідно із п. 1 глави 2 розділу I якого вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, враховуючи їх зміст, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначеного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

У поданій заяві від 19 березня 2025 року ОСОБА_3 навів обставини, які, на його переконання, свідчать про наявність в діях співробітників національної поліції ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Так заявник вказував, що суддею Марганецького міського суду Дніпропетровської області 25 лютого 2025 року постановлено незаконну та немотивовану ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаної ухвали, 26 лютого 2025 року співробітники поліцій провели обшук за вищевказаною адресою, в ході якого нічого виявлено і вилучено не було.

У поданій заяві від 19 березня 2025 року ОСОБА_3 звертав увагу на те, що ухвала судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року не мотивована, не зазначено у судовому рішенні жодного факту, обставин, доказу, які були б підставою для її постановлення. Крім того, заявник посилався на те, що співробітники національної поліції м. Марганця Дніпропетровської області незаконно використовують свої зв`язки в органах прокуратури і суду для фізичного та морального тиску на нього, оскільки він звернувся із заявою до ДБР України на незаконні дії останніх.

Розглядаючи по суті скаргу ОСОБА_3 , слідчий суддя враховує той факт, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак, наведення доводів, чому він вважає, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість його перевірити.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно із правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням, є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Сам факт подання заяви не може бути безумовною підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв і повідомлень є наявність в них фактичних даних, які вказують на ознаки кримінального правопорушення.

Розглядаючи по суті скаргу, слідчий суддя встановив, що зі змісту заяви ОСОБА_3 від 19 березня 2025 року вбачається незгода з ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2025 року та діями органу досудового розслідування, пов`язаними з її реалізацією.

Отже, слідчий суддя погоджується з висновком Дніпропетровської обласної прокуратури про відсутність правових підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 19 березня 2025 року.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303-307 КПК України, суддя слідчий,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19 березня 2025 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1