Провадження №1-кс/523/4160/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0001181 від 01.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного 02.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2025 року, надійшла заява до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 29.06.2025 з її банківської карти «Monobank» за № НОМЕР_1 було здійснено крадіжку її особистих коштів на загальну суму збитку 7500 грн.

07.07.2025 о 09 годин 05 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав працівникам поліції банківську карту АТ «МоноБанк» за номером № НОМЕР_1 .

Прокурор подав до суду заяву відповідно до якої просив проводити розгляд без його участі, вимоги клопотання підтримав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1.підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2.призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3.є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4.одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного огляду майно є доказом злочину.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що на даний час є достатні підстави вважати, що банківську карту АТ «МоноБанк» за номером № НОМЕР_1 - є речовим доказом у кримінальному провадженні та зберіг на собі сліди його вчинення, з метою проведення повного всебічного, об`єктивного розслідування обставин скоєння кримінального правопорушення, та з метою недопущення подальшого знищення, пошкодження, відчуження та іншим чином розпоряджання речовим доказом у кримінальному провадженні, що в подальшому унеможливлює проведення досудового розслідування у повному обсязі, є за необхідним накладання арешту на раніше вказані об`єкти в частині користування та розпоряджання майном, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0001181 від 01.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на: банківську карту АТ «МоноБанк» за номером № НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1