Справа № 720/622/25
Провадження № 1-кп/720/103/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальне провадження № 0000099 від 03 квітня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привітне Мурованокуриловецького району Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, пенсіонера, інваліда 3 групи, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 305 ч. 2 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Обухів Мурованокуриловецького району Вінницької області, проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, пенсіонерки, інваліда 3 групи, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 305 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою між собою, 24 серпня 2024 року маючи намір перетнути митний кордон України з території Республіки Молдова, достовірно знаючи, що прекурсори засоби заборонені до переміщення через митний кордон України, реалізуючи свій кримінально протиправний корисливий умисел, спрямований на контрабандне переміщення прекурсорів через митний кордон України, з метою ускладнення їх виявлення під час митного контролю, умисно приховали серед особистих речей валізи блістери з таблетками, які містять у своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю-ерготамін.

Так, перебуваючи у м. Хургада Республіки Єгипет, ОСОБА_6 попередньо домовившись із ОСОБА_5 , за невстановлених слідством обставин, переслідуючи корисливий умисел, спрямований на подальший збут (перепродаж) на території України не зареєстрованих лікарських засобів, придбали у місцевих аптеках значну кількість лікарських засобів, серед яких 960 таблеток у блістерах з написами "… Amigraine ADCO…», які в подальшому приховали серед особистих речей та інших лікарських препаратів.

24 серпня 2024 року приблизно о 01 годині 30 хвилин поблизу аеропорту «Кишинів» ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , особа, досудове розслідування відносно якої здійснюється в іншому провадженні та особа, кримінальне провадження відносно якої перебуває на розгляді у суді, скористалися послугами перевезення громадянином Республіки Молдови Препеляки Теодора з Міжнародного аеропорту Кишинів (Молдова) до с. Мамалига Чернівецької області на автомобілі марки Toyota Prius Plus д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, 24 серпня 2024 року приблизно о 11 годині 00 хвилин до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Мамалига-Крива» митного посту «Мамалига» Чернівецької митниці, що знаходиться по вул. Головна, 228 в с. Мамалига Чернівецької області, з Республіки Молдова в напрямку «в`їзд в Україну» в`їхав автомобіль марки Toyota Prius Plus д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина Республіки Молдови ОСОБА_7 .

Одними із пасажирів вказаного транспортного засобу були громадяни України ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_5 .. Далі, Препелякою Теодором та його пасажирами було обрано смугу руху позначену символами зеленого кольору «зелений коридор», тим самим, відповідно ч. 5 ст. 366 МК України, вчинено дії, якими задекларовано, що переміщувані ним та його пасажирами через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.

При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не задекларували та не повідомили працівникам, які здійснювали прикордонний та митний контроль, про переміщення ними прекурсору ерготаміну, який приховали у валізі серед особистих речей та інших лікарських препаратів.

Об 11 годині 24 хвилин співробітником митниці внесено відомості про автомобіль та пасажирів до бази даних ДМСУ та розпочато митний контроль, в ході якого було спрацювання системи «АСУР» та розпочато процедуру митного огляду, після чого співробітником митниці проведено усне опитування на предмет перевезення заборонених речей або обмежених до переміщення через митний кордон, зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів, на що всі особи заявили, що такі товари та предмети відсутні.

В подальшому, в ході проведення поглибленого огляду багажу пасажирів та транспортного засобу у кожній валізі серед особистих речей та інших лікарських засобів виявлено значну кількість препаратів, в тому числі, які у своєму складі містять прекурсори та сильнодіючі лікарські засоби. Так, у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 серед особистих речей та інших лікарських засобів виявлено 960 таблеток у блістерах з написом amigraine adco.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19-24/66567-НЗПРАП від 15.11.2024 року, вилучені 24-25 серпня 2024 року у ОСОБА_6 , 630 таблеток з блістерів з написом "… Amigraine ADCO…", містять прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю-ерготамін, загальною масою 0,6062 г.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19-24/66558-НЗПРАП від 15.11.2024 року, вилучені 24-25 серпня 2024 року у ОСОБА_5 , 330 таблеток з блістерів з написом "… Amigraine ADCO…", містять прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю-ерготамін, загальною масою 0,3228 г.

Загальна маса вилученого 24-25 серпня 2024 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , прекурсору - ерготамін, становить 0,929 г., що згідно Таблиці 3 «Великих та особливо великих розмірів прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року, становить великий розмір.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 305 КК України, контрабанда прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та показав, що він з дружиною ОСОБА_6 є інвалідами 3 групи у зв`язку із чим приймають прекурсори від головної болі. Будучи на відпочинку в Єгипті, вони купили багато лікарських засобів, в тому числі 960 таблеток "Amigraine ADCO", оскільки вони є набагато дешевшими та більш якісними ніж в Україні. Проте, що обіг вказаного препарату в Україні є обмеженим не знав. Вказаний препарат поклав разом із іншими лікарськими засобами у валізі серед одягу та був виявлений на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Мамалига-Крива» митного посту «Мамалига» Чернівецької митниці при в`їзді в Україну. В скоєному щиро розкаявся, просив суворо його не карати, оскільки є пенсіонером та інвалідом.

Обвинувачена ОСОБА_6 дала суду аналогічні покази.

Враховуючи, що обвинувачені свою вину визнали повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у контрабанді прекурсорів, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повністю доведена та їх дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 305 ч. 2 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 суд приймає до уваги, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою похилого віку та інвалідом 3 групи, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Щодо обвинуваченої ОСОБА_6 суд приймає до уваги, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою похилого віку та інвалідом 3 групи, позитивно характеризується по місцю проживання, в грудні 2024 року перенесла оперативне кардіологічне хірургічне втручання (стентування), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та їх щире каяття, яке виразилось у тому, що вони повністю визнали свою вину та жалкують про скоєння ними злочину, засуджують свою протиправну поведінку та в процесі судового розгляду справи давали правдиві показання, які посприяли органам правосуддя встановити істину по справі.

Слід зазначити, що передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної (постанова Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 297/562/17, провадження № 51-329км18.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 66 КПК України однією із обставин, яка пом`якшує покарання є вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Слід зауважити, що збіг обставин може бути пом`якшуючою обставиною при призначенні покарання, якщо він спричинив вчинення злочину. Це означає, що особа вчинила злочин через сукупність тяжких особистих, сімейних або інших обставин, які вплинули на її рішення. Однак, для визнання збігу обставин пом`якшуючою обставиною, необхідно, щоб ці обставини були достатньо серйозними та вплинули на вчинок.

Крім того, зазначені обставини чи їх сукупність мають перебувати в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпечність злочину та/або небезпечність винної особи (постанови Касаційного Суду від 30.08.2021 року у справі № 554/8674/18 та від 19.10.2022 року у справі № 170/667/21).

Матеріалами справи з`ясовано, що обвинувачені є інвалідами 3 групи та вчинили контрабанду прекурсорів для власного вживання з метою подолання фізичної болі, тобто внаслідок збігу тяжких особистих обставин, а тому суд відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 66 КПК України визнає дану обставину такою, що пом`якшує покарання обвинувачених.

Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

З системного аналізу кримінального закону випливає, що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише в разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Положеннями ч. 2 ст. 50 КК встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання воно має ґрунтуватися, зокрема, на принципах індивідуалізації та справедливості. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Слід зазначити, що призначене судом покарання має відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Застосування ч. 1 ст. 69 КК можливе у випадку, коли пом`якшуючі обставини настільки знижують тяжкість злочину, що призначення винному покарання в межах санкції було б явно несправедливим (постанова Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 442/1887/16-к, провадження № 51-1118 км 18).

Крім того, згідно ч. 2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачені не уникали, ураховуючи другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинувачених за період кримінального провадження, а також те, що вони є особами похилого віку та інвалідами 3 групи, вперше притягуються до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються за місцем проживання, вину повністю визнали та у вчиненому щиро розкаялися, активно посприяли розкриттю злочину, якого вчинили внаслідок збігу тяжких особистих обставин, суд визнає дані обставини винятковими та вважає, що мінімальна міра основного покарання за ч. 2 ст. 305 КК України не відповідає особам обвинувачених, а вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку із чим, керуючись ст. 69 ч. 1 КК України приходить до висновку про доцільність переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст. 305 ч. 2 КК України, а саме у виді штрафу, який є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

При визначенні суми штрафу суд виходить з роз`яснень, викладених у п. 2 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7, відповідно до яких, призначаючи покарання у виді штрафу і визначаючи його розмір, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Виходячи з принципів індивідуалізації та справедливості, а також загальних засад призначення покарань визначених в ст.ст. 50, 65 КК України, із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та майнового стану обвинувачених, суд приходить до висновку про призначення їм основного покарання у виді штрафу в розмірі 7000 неподаткових мінімумів громадян, що складає 119000 гривень.

Зважаючи, що основне покарання за ст. 305 ч. 2 КК України не передбачає покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то згідно ч. 2 ст. 69 КК України на вищенаведених підстав, передбачених у частині першій ст. 69 КК України, суд вважає на необхідне не призначати обвинуваченим додаткове покарання у виді конфіскації майна, що передбачене як обов`язкове в санкції ч. 2 ст. 305 КК України

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати підлягають пропорційному стягненню з обвинувачених в дохід держави, а долю речових доказів кримінального провадження слід вирішити в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 305 ч. 2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 7000 (семи тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119000 (сто дев`ятнадцять тисяч) гривень, без конфіскації майна.

Визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 305 ч. 2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 7000 (семи тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 119000 (сто дев`ятнадцять тисяч) гривень, без конфіскації майна.

Речові докази по справі:

- валізу коралового кольору фірми IVS, з особистими речами та лікарськими засобами, окрім 630 таблеток з блістерів з написом "… Amigraine ADCO…", які зберігаються в УСБУ у Вінницькій області, повернути власниці ОСОБА_6 , скасувавши з них арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2024 року;

- валізу коралового кольору фірми Stratic, з особистими речами та лікарськими засобами, окрім 330 таблеток з блістерів з написом "… Amigraine ADCO…", які зберігаються в УСБУ у Вінницькій області, повернути власнику ОСОБА_5 , скасувавши з них арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 серпня 2024 року;

- 960 таблеток з блістерів з написом "… Amigraine ADCO…", які зберігаються в УСБУ у Вінницькій області, знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2025 року, на житловий будинок з надвірнами будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку із кадастровим номером :00:008:0363, площею 0,1 га, яка розташована в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку із кадастровим номером :09:001:0042, площею 2,6504 га, яка розташована на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, які належать ОСОБА_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20 лютого 2025 року, на земельну ділянку із кадастровим номером :00:004:1240, площею 0,0246 га, яка розташована в АДРЕСА_2 ; земельну ділянку із кадастровим номером :00:008:0371, площею 0,1 га, яка розташована в АДРЕСА_1 ; житловий будинок із вбудованим магазином, який розташований в АДРЕСА_2 ; квартиру загальною площею 65,6 квадратних метрів, яка розташована в АДРЕСА_3 , які належать ОСОБА_5 .

Стягнути пропорційно порівно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз по справі в розмірі 124160 (сто двадцять чотири тисячі сто шістдесят) гривень 40 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів через райсуд з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1