КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2804/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргоюзахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 рокузадоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000060 від 27.03.2023 підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 27.03.2023, строк тримання під вартою до 30.04.2025 включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою з правом внесення застави.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді єнезаконною, такою що постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, направлена на приниження людської гідності, поваги та забезпечення конституційного права на судовий захист та дотримання прав ОСОБА_7 .

Апелянт вказує на те, що в порушення вимог ст.131,132 КПК України судом першої інстанції продовжено строк тримання під вартою без наявності в матеріалах справи доказів на підтвердження необхідності продовження заходу забезпечення кримінального провадження.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції, постановлена з порушенням імперативних норм ст. 178 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за відсутності наданих стороною обвинувачення доказів та наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, за відсутності будь-яких доказів, що підтверджують обґрунтованість повідомленої підозри останньому, а також врахування стану здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, тощо.

Також, оскаржувана ухвала винесена в порушення ст. 62 Конституції України, оскільки винесена на припущеннях слідчого судді. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не обґрунтувала реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи підозрюваного, не посилалася на певні докази, які б підтверджували наявність таких ризиків.

Крім того апелянт зазначає, що слідчим суддею під час продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , не дотримано принципу винятковості застосування вказаного запобіжного заходу та недоведеністю стороною обвинувачення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Більш того, при обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції безпідставно не визначено розмір застави.

Окрім того, апелянт зазначає, що вирішуючи дане клопотання слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має хронічні захворювання, наявність на утриманні матері інваліда 3 групи, та малолітнього сина. Діагноз та наявність хронічних захворювань, не дозволяють належним чином проводити медичне обстеження та лікування ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора та здійснення постійного прийому ліків в умовах ув`язнення.

Судом не враховано й те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, будь яких родинних зав`язків за межами території України не має, за місцем проживання характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, які просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 27.03.2023 (кримінальне провадження № 0000327 від 19.04.2023 об`єднано до кримінального провадження № 0000060 від 27.03.2023) за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

30.07.2024 в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України затримано організатора злочинної організації ОСОБА_7 , 2 співорганізаторів - керівників структурних підрозділів злочинної організації ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та 12 активних учасників злочинної організації, які за вказівками керівників (співорганізаторів) займались незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

01.08.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27.09.2024 включно.

10.09.2024 постановою заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 30.10.2024.

19.09.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 30.01.2025.

23.09.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.11.2024 включно.

18.11.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 16.01.2025 включно.

13.01.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 30.04.2025.

14.01.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14.03.2025 включно.

11.03.2025 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000060 від 27.03.2023 підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 30.04.2025 року включно, без визначення розміру застави.

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що 14.03.2025 закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак завершити досудове розслідування до закінчення даного строку неможливо внаслідок виняткової складності провадження та необхідності проведення значного обсягу слідчих і процесуальних дій, в тому числі необхідно:

- завершити проведення 3 (трьох) судових експертиз, а саме: 1 (однієї) експертизи матеріалів, речовин і виробів, яка проводиться з метою підтвердження/спростування інформації щодо створення ОСОБА_7 за місцем свого проживання так званої «нарколабораторії» з метою виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин; 1 (однієї) комплексної дактилоскопічної експертизи та експертизи матеріалів, речовин і виробів, яка проводиться з метою підтвердження/спростування інформації щодо створення ОСОБА_10 за місцем проживання ОСОБА_15 так званої «нарколабораторії» з метою виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин; 1 (однієї) комп`ютерно-технічної експертизи відеореєстратора, який вилучено під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки за результатами їх проведення;

- надати доручення в порядку статті 40 КПК України співробітникам Дніпропетровського управління ДВБ НП України на проведення огляду жорсткого диску розміром 2 Тб (терабайт) з інформацією (відео, аудіозаписами), яка була скопійована експертами ДНДЕКЦ МВС України за результатами проведення двох судових комп`ютерно-технічних експертиз по відеореєстраторам, які були вилучені за результатами проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_16 та в гаражі ОСОБА_17 (висновки експертів надійшли до Державного бюро розслідувань 10.03.2025);

- провести тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » та отримати документи з інформацією про усі з`єднання номерів телефонів підозрюваних та інших осіб, які перевіряються на причетність до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, з метою встановлення доказової інформації у кримінальному провадженні;

- провести огляди документів, вилучених під час проведення тимчасового доступу до речей і документів у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з метою підтвердження обставин та способу вчинення розслідуваних злочинів;

- провести огляди інформації, яка була скопійована експертами КНДІСЕ МЮ України за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи трьох мобільних телефонів ОСОБА_11 (висновки експертів надійдуть до Державного бюро розслідувань після 10.03.2025);

- здійснити процедуру скасування грифу секретності (розсекречення) матеріальних носіїв інформації, отриманих за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а саме клопотань про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвал слідчого судді Київського апеляційного суду про надання дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками до них, під час проведення яких були зафіксовані обставини незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинених учасниками злочинної організації;

- оглянути матеріальні носії інформації, отримані за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій з метою отримання додаткової доказової інформації та відомостей щодо осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень;

- з урахуванням отриманих розсекречених протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та додатків до них, провести додаткові допити окремих свідків та підозрюваних, з пред`явленням під час проведення слідчих дій відповідних аудіо та відеозаписів, зафіксованих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- призначити судові криміналістичні експертизи відео, звукозапису з метою підтвердження належності голосу і мовлення, зафіксованих на аудіо та відеозаписах, отриманих під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій саме підозрюваним, отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки вказаних судових експертиз;

- допитати підозрюваних по суті повідомлення їм про підозру;

- у разі необхідності провести одночасні допити між окремими свідками та підозрюваними, а також між окремими підозрюваними з метою з`ясування причин розбіжностей у їх показах;

- з урахуванням отриманих доказів за необхідності провести інші слідчі та процесуальні дії, з метою виконання вимог ст. 91 та 92 КПК України, а також з метою перевірки інших осіб на причетність до вчинення вищеописаних кримінальних правопорушень, тобто встановлення повного кола причетних осіб та усіх обставин вчинення кримінального правопорушення;

- продовжити строк дії запобіжних заходів відносно підозрюваних;

- з урахуванням зібраних доказів визначити остаточну правову кваліфікацію дій підозрюваних та у випадку наявності законних підстав вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та/або про нову підозру, а в разі отримання додаткових доказів - й іншим особам, причетним до вчинення злочину;

- зібрати відомості, які характеризують особи підозрюваних;

- провести інші слідчі та процесуальні дії, необхідність у проведенні яких може виникнути після проведення слідчих та процесуальних дій, описаних вище.

- здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними, вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування;

- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування згідно зі ст. 291 КПК України, виконати вимоги ст. 293 цього Кодексу.

Зазначені слідчі та інші процесуальні дії не могли бути завершені з об`єктивних обставин, а саме: у зв`язку з винятковою складністю кримінального провадження; наявністю у кримінальному провадженні п`ятнадцяти підозрюваних, які підозрюються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, їх процесуальною поведінкою, що виражається у небажанні давати будь-які свідчення щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень або дачі неправдивих свідчень, у зв`язку з чим сторона обвинувачення потребує додаткового часу для перевірки показів окремих підозрюваних та з`ясування дійсних обставин вчинення кримінальних правопорушень; значним обсягом слідчих та процесуальних дій, запланованих до проведення, які необхідно виконати на території різних областей України, зокрема Львівської, Дніпропетровської, Запорізької, Полтавської, Харківської, Кіровоградської та інших областей; великим обсягом вилучених під час проведення 34 (тридцяти чотирьох) обшуків речей і документів, які необхідно оглянути та дослідити; складністю та тривалістю процедури розсекречення матеріальних носіїв інформації за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, яка пов`язана із необхідністю скликання та проведення засідань експертними комісіями оперативного підрозділу, органу досудового розслідування, прокуратури та суду, підготовки ряду пов`язаних з цією процедурою документів, а також листування між вказаними правоохоронними органами та судом, а також вжиття інших заходів, спрямованих на розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації та скасування грифів секретності відповідно до вимог Інструкції, затвердженої Наказом № 114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012, що займає значний проміжок часу; можливістю здійснення огляду матеріальних носіїв інформації за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та призначення відповідних судових експертиз лише після проведення вказаної процедури розсекречення відповідних матеріальних носіїв інформації; необхідністю виконання клопотань експертів щодо надання додаткових матеріалів для проведення експертиз; необхідністю завершення проведення ряду судових експертиз, отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження висновків експертів за результатами проведення судових експертиз, які у зв`язку із завантаженістю експертів проводяться тривалий час; у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, що ускладнило проведення слідчих та процесуальних дій, в тому числі встановлення місця перебування свідків та виклику їх на допит тощо.

Окрім цього, слідчий вказав, що на даний час ризики, які були враховані судом при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, є реальними, стійкими, триваючими та виправдовують необхідність продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, в ході досудового розслідування виникла необхідність у продовження строку тримання під вартою, оскільки існують реальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, кримінальні правопорушення, що інкримінуються громадянину України ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, належать до особливо тяжких, оскільки санкції ч. 1 ст. 255, ч. З ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307, ч. З ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 311 КК України передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Вищевикладене свідчить також про те, що він, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування, а також усвідомлюючи можливість призначення такого виду додаткового покарання як конфіскація майна у разі визнання його винуватим, вживатиме заходів до відчуження належного йому майна на користь інших осіб.

Наявність достатніх майнових ресурсів, які він отримує у тому числі внаслідок вчинення кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, а також тісних зв`язків з співорганізаторами вказаної злочинної організації, а також інших її учасників додатково надасть йому можливість упродовж невизначеного періоду часу змінювати місце свого проживання та/або перебування, а також впливати на учасників кримінального провадження.

Вищевказані обставини, а також той факт, що підозрюваний має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дають підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховування від органів досудового розслідування та суду, в тому числі на території іншої країни з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи той факт, що наразі у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, проведенням військових дій країною агресором, частина території держави Україна є тимчасово окупованою, що додатково може дати підозрюваному можливість переховуватись на тій території країни, яка непідконтрольна органам державної влади.

Також, з урахуванням відомих підозрюваному обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, підозрюваний може вдатися до вчинення погроз фізичною розправою, умовлянь, підкупу, шантажу, інших дій насильницького характеру з метою впливу на інших підозрюваних, а також на свідків, які як допитані так і не допитані у кримінальному провадженні, та зміни останніми показів в частині фактичних обставин. Вплив на підозрюваних та свідків може сприяти уникненню притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Ураховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень за попередньою змовою з іншими, у тому числі невстановленими на даний час особами, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, останній, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа учасників злочинної організації можуть надати правдиві показання щодо його особистої ролі у організації, підготовці та вчиненні кримінальних правопорушень у складі злочинної організації, намагатиметься вплинути на таких осіб з метою домогтися надання ними неправдивих показань на свою користь, приховати організаторів, керівників та інших активних учасників вказаної злочинної організації, а також осіб, що протягом тривалого часу сприяли її безперешкодній діяльності на території України.

Крім того, підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, матиме можливість обговорювати з іншими невстановленими особами, причетними до протиправної діяльності, відомі органу досудового розслідування обставини щодо підготовки та вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, та усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься вплинути на цих осіб. Крім цього, враховуючи важливість та силу доказового значення висновків експертів у цьому провадженні підозрюваний, як особисто так і через інших невстановлених учасників злочинної організації може вдатися до впливу на них з метою дискредитації їх висновків, а також примусити експертів до надання неправдивих показань у суді.

Також, слідчий вказав, що на теперішній час у кримінальному провадженні не проведено увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази у кримінальному провадженні, а відтак наявний ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі може знищити, приховати або спотворити речі та документи, які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Крім того, проведеним на даний час досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний під час вчинення кримінального правопорушення, з метою узгодження дій з реалізації злочинного плану діяльності злочинної організації, активно вживав заходів конспірації та приховування своєї діяльності. Зокрема, він використовував мобільні термінали, інші електронні засоби, які за своїм функціоналом дозволяють спілкуватись шляхом направлення зображень і текстових повідомлень. Вказані засоби зв`язку, як знаряддя злочину, містять докази протиправної діяльності підозрюваного та інших його співучасників, а тому, усвідомлюючи важливість доказового значення цих предметів для досудового розслідування, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, підозрюваний матиме можливість вжити заходів до їх приховання, знищення чи спотворення наявної у них інформації, у тому числі використовуючи можливість віддаленого керування інформацією, яка міститься у вказаних засобах зв`язку. При цьому, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, підозрюваний може безперешкодно відвідувати місця вчинення кримінальних правопорушень, а також вживати заходів з приховування або знищення слідів вчинення кримінальних правопорушень тощо.

Поряд з цим, на теперішній час органом досудового розслідування ще не встановлені всі місця здійснення та підготовки до вчинення кримінальних правопорушень іншими учасниками злочинної організації.

На даний час у кримінальному провадженні існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, може продовжити узгоджувати свої дії з іншими співорганізаторами та учасниками злочинної організації, у тому числі з невстановленими на даний час особами, з метою недопущення викриття себе, як одного з активних учасників злочинної організації, а також з метою перешкоджання органу досудового розслідування у встановленні обставин готування та вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вчинених у складі злочинної організації.

Крім того, підозрюваний, перебуваючи не під вартою, усвідомлюючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 27.03.2023 перебуває в активній стадії та на даний час проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, інформувати та попереджати таких осіб про їх кримінальне переслідування;

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується характером кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , а саме: вчиненням кримінальних правопорушень, із здійсненням низки узгоджених цілеспрямованих дій упродовж тривалого часу; продуманістю таких дій; цинічністю характеру протиправних дій, результатом яких було неконтрольоване введення учасниками злочинної організації у вільний обіг на території України наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах; ризиком завдання непоправної шкоди фізичному та психічному здоров`ю населення у період збройної агресії російської федерації; вчиненням кримінальних правопорушень у період запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану.

Вказане дає підстави стверджувати про те, що підозрюваний вчиняв кримінальні правопорушення умисно і цілеспрямовано, чітко усвідомлюючи при цьому протиправність власних дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи особу підозрюваного, низький рівень його соціальних зв`язків, відсутність постійного джерела доходу, у слідства є достатні підстави вважати, що він з метою отримання незаконного прибутку зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , його роль у складі злочинної організації, а саме він є організатором цієї злочинної організації, способи вчинення та приховування кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, є необхідність у продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного.

11.03.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 27.03.2023, строк тримання під вартою до 30.04.2025 включно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя всупереч твердженням апелянта, з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 доводи прокурора та позиція сторони захисту, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, а також тяжкість самих злочинів, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчим суддею враховано, вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що в сукупності є підставами для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Доводи апелянта, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому колегія суддів враховує, що однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13.01.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 30.04.2025,а зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_7 , строк тримання під вартою до 30.04.2025 року.

Доказів того, що ОСОБА_7 , за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду.При цьому особам, які утримуються під вартою надається медична допомога у встановленому законом порядку.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

При цьому слідчим суддею обґрунтовано враховано, положення п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 403 ч. ч. 1, 2, 405, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 березня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4