ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000549 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави від 20 листопада 2024 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Полтава, українку, громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, розлучену, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою АДРЕСА_2 , не судиму,

засуджено за:

- ч. 1 ст. 308 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 308 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом, обліком, або розпорядженням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 3 роки та з конфіскацією усього майна належного їй на праві приватної власності;

- ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом, обліком, або розпорядженням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 3 роки та з конфіскацією усього майна належного їй на праві приватної власності.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки з визначенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_7 , перебуваючи на обліку у лікаря-нарколога комунального підприємства «Полтавському обласному центрі терапії залежностей Полтавської обласної ради», за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 35, маючи залежність від вживання опіоїдних наркотичних засобів та знаходячись на програмі замісної підтримуючої терапії препаратом метадон з 31.08.2018, дізнавшись про спрощений порядок функціонування програми замісної підтримуючої терапії та відсутність єдиної бази даних пацієнтів, які на ній перебувають, вирішила незаконно придбати наркотичні засоби з метою їх подальшого особистого використання та для здійснення своєї мети, заволодівши наркотичними засобами шляхом шахрайства, шляхом звернення до іншого медичного закладу, який здійснює програму замісної підтримуючої терапії, продовжуючи перебувати на обліку в першочерговому медичному закладі та отримуючи наркотичні засоби за державною програмою замісної підтримуючої терапії.

07.02.2022 та 18.02.2022 ОСОБА_7 , маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння наркотичним засобом, синтетичним препаратом опійної групи метадону, з метою незаконного отримання наркотичного засобу та його привласнення для власних потреб шляхом шахрайства, ігноруючи норми, встановленні нормативно-правовими актами, які регламентують надання допомоги наркозалежним особам, зверталася до ТОВ «МІД КЛІНІК», , що за адресою м. Київ, вул. Вокзальна, 9, де на прийомі у лікаря-нарколога ОСОБА_9 , перед призначенням лікування із використанням препаратів замісної підтримувальної терапії ОСОБА_7 повідомила недостовірну інформацію про те, що в інших закладах охорони здоров`я вона не отримує лікування замісної підтримувальної терапії, шляхом підписання заяви, приховавши інформацію про перебування на обліку у лікаря-нарколога комунального підприємства «Полтавському обласному центрі терапії залежностей Полтавської обласної ради» з 31.08.2018, та у порушення п. 5.2.2. та п. 5.2.4 договору про надання медичних послуг № 07/02-2, не вказала, що вже перебуває на лікуванні в іншому закладі охорони здоров`я, де їй призначено наркотичні лікарські засоби, чим порушила зобов`язання під час лікування у закладі ТОВ «МІД КЛІНІК», тобто не звертатись на лікування в інші медичні заклади з метою призначення їй наркотичних лікарських засобів, тобто приховала своє лікування у комунальному підприємстві «Полтавському обласному центрі терапії залежностей Полтавської обласної ради», де їй вже були призначені наркотичні лікарські засоби та вона фактично отримувала необхідне лікування за програмою замісної підтримувальної терапії.

Таким чином, ОСОБА_7 07.02.2022 та 18.02.2022 ввела в оману лікаря-нарколога ТОВ «МІД КЛІНІК» ОСОБА_9 , у результаті чого шахрайським шляхом заволоділа для самостійного прийому в умовах створеного стаціонару вдома наркомісним препаратом «Метадон» в кількості 80 пігулок, кожна з яких містить діючу речовину - наркотичний засіб метадон масою 0,025 г, та маючи реальну можливість ним розпорядитися, без мети збуту, перевезла їх до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та особисто вживала їх на території міста упродовж лютого 2022 року.

24.04.2024 р. ОСОБА_7 , повторно вказаним вище способом ввела в оману лікаря-нарколога ТОВ «МІД КЛІНІК» ОСОБА_9 , в результаті чого повторно отримала для самостійного прийому в умовах створеного стаціонару вдома наркомісткий препарат «Метадон» в кількості 40 пігулок, кожна з яких містить наркотичний засіб метадон масою 0,025 г, та маючи реальну можливість ним розпорядитися, перевезла без мети збуту до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та особисто вживала їх на території міста упродовж квітня 2024 року.

Крім того, 04.05.2024, 14.05.2024 та 24.05.2024, ОСОБА_7 , повторно ввела в оману лікаря-нарколога ТОВ «МІД КЛІНІК» ОСОБА_9 , в результаті чого 04.05.2024, 14.05.2024 та 24.05.2024 отримувала для самостійного прийому в умовах створеного стаціонару вдома наркомісткий препарат «Метадон» в кількості 120 пігулок, кожна з яких містить діючу речовину - наркотичний засіб метадон масою 0,025 г та маючи реальну можливість ним розпорядитися, перевезла їх без мети збуту до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та особисто вживала їх на території міста протягом травня-червня 2024 року.

05.06.2024, 15.06.2024 та 25.06.2024, ОСОБА_7 , повторно ввела в оману лікаря-нарколога ТОВ «МІД КЛІНІК» ОСОБА_9 , у результаті чого повторно отримала для самостійного прийому в умовах створеного стаціонару вдома наркомісткий препарат «Метадон» в кількості 120 пігулок, кожна з яких містить діючу речовину - наркотичний засіб метадон масою 0,025 г та маючи реальну можливість ним розпорядитися, перевезла їх без мети збуту до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та особисто вживала їх на території міста протягом червня-липня 2024 року.

05.07.2024, 13.07.2024 та 22.07.2024, ОСОБА_7 , повторно ввела в оману лікаря-нарколога ТОВ «Мід Клінік» ОСОБА_9 , в результаті чого отримала для самостійного прийому в умовах створеного стаціонару вдома наркомісткий препарат «Метадон» в кількості 150 пігулок, кожна з яких містить діючу речовину - наркотичний засіб метадон масою 0,025 г та маючи реальну можливість ним розпорядитися, перевезла їх без мети збуту до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та особисто вживала їх на території міста протягом липня-серпня 2024 року.

01.08.2024, 12.08.2024 та 22.08.2024, ОСОБА_7 , повторно ввела в оману лікаря-нарколога ТОВ «МІД КЛІНІК» ОСОБА_9 , в результаті чого отримала для самостійного прийому в умовах створеного стаціонару вдома наркомісткий препарат «Метадон» в кількості 150 пігулок, кожна з яких містить діючу речовину - наркотичний засіб метадон масою 0,025 г та маючи реальну можливість ним розпорядитися, перевезла їх без мети збуту до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та особисто вживала їх на території міста у період до 22-23 серпня 2024 року, до часу вилучення працівниками поліції.

22.08.2024 ОСОБА_7 , прибула до медичного закладу ТОВ «МІД КЛІНІК», , що за адресою м. Київ, вул. Вокзальна, 9, де попередньо ввівши в оману лікаря-нарколога ОСОБА_9 , за встановлених вище обставин, шахрайським шляхом незаконно придбала для самостійного прийому в умовах створеного стаціонару вдома наркомісткий препарат «Метадон» у кількості 10 пігулок, які містили у своєму складі наркотичний засіб мета дон загальною масою 0,24 г, без мети збуту.

Надалі, після незаконного придбання, у період часу з 22.08.2024 до 06 години 41 хвилина 23.08.2024, незаконно придбаний наркотичний засіб метадон ОСОБА_7 незаконно зберігала без мети подальшого збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та при собі, а саме у задній правій кишені штанів, рухаючись неподалік будинку № 1 по вул. Майдан Незалежності у м. Полтаві, де і була зупинена працівниками поліції. Таким чином, ОСОБА_7 , незаконно придбала та зберігала наркотичний засіб метадон масою 0,24 г без мети збуту.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання у зв`язку з застосуванням закону, який не підлягає застосуванню, виключити призначене за ч.2 ст. 308 та ч.1 ст. 70 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, безпідставно призначив додаткове покарання у виді конфіскації майна, так як відповідно до ст. 77 КК України це додаткове покарання не може призначатися при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинувачену, яка не заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 308, ч.2 ст. 308, ч.1 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом та кваліфікація кримінальних правопорушень, є правильними, учасниками провадження не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Окрім того, оскільки обвинувачена визнала вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин висунутого обвинувачення, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, тому і з цих підстав апеляційна інстанція вказані обставини не перевіряє.

Суд першої інстанції, при призначенні основного покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченої, яка раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Таким чином, призначене ОСОБА_7 основне покарання за вчинення кримінальних правопорушень в повній мірі відповідає вимогам кримінального законодавства, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

Обґрунтовано місцевим судом було визначено і додаткове покарання за ч. 2 ст. 308 та ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом, обліком, або розпорядженням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, строк якого учасниками не оспорюється, як і звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Разом з цим доводи прокурора про неправильне призначення обвинуваченій додаткового покарання за ч.2 ст. 308 та ч.1 ст. 70 КК України у виді конфіскації майна, є обґрунтованими

Як визначено в ч.1 ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, позбавлення державної нагороди України. Тобто, вказаною нормою не передбачено призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на викладене вище, вирок суду в частині призначення покарання підлягає зміні. Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Шевченківського (Октябрського) районного суду м. Полтави від 20 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Виключити призначене ОСОБА_7 за ч.2 ст. 308 та ч.1 ст. 70 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за:

- ч. 1 ст. 308 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 308 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом, обліком, або розпорядженням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 3 роки без конфіскації майна;

- ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом, обліком, або розпорядженням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів строком на 3 роки без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки з визначенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4