30.05.25
Справа № 635/4202/25
Провадження № 1-кс/635/994/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

30 травня 2025 року с-ще Покотилівка

Слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції

ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Благодатне, Вовчанського району, Харківської області, українця, громадянина України,

з професійно-технічною освітою, розлучений, не працюючого, осіб на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , про застосування у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000506 від 28.05.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 1 ст. 115, ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкали за адресою: АДРЕСА_2 .

28.05.2025 ОСОБА_4 та його співмешканка ОСОБА_9 перебували в себе дома

за вищевказаною адресою, де близько 18 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, між вказаними особами виник конфлікт з побутових причин. В ході розвитку цього конфлікту у ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин викликаних конфліктом, виник раптовий, злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 .

В подальшому ОСОБА_4 з метою реалізації свого раптового, злочинного умислу направленого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 взяв в руки обріз мисливської одноствольної рушниці, який без відповідних дозволів зберігав за місцем свого мешкання, спорядив її відповідним патроном і таким чином підготував рушницю для проведення пострілу.

Далі, ОСОБА_4 чітко усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 , зайшов до кімнати будинку в якій перебувала остання та маючи в своїх руках вказану рушницю направив ствол в її сторону та натиснув на спусковий гачок рушниці,

що призвело до бойового пострілу з попаданням бойового заряду патрона в тіло ОСОБА_9 , яке призвело до її вогнепального поранення.

Близько 19 год. 40 хв. 28.05.2025, в силу тяжкості поранення, ОСОБА_9 , померла

в кареті лікарів «Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Причиною смерті ОСОБА_9 згідно з довідки Харківського обласного бюро судово-медичних експертиз від 29.05.2025 стала крововтрата, проникаюче наскрізне вогнепальне поранення грудної клітини, яке їй спричинив ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування, 29.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування стосовно підозрюваного

ОСОБА_10 наявні ризики, передбачені п.1, п.3, п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та суду існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Крім того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим

це може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в сукупності з іншими факторами.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків існує у зв`язку і з тим, що при обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може вплинути на свідків, які володіють інформацією про його незаконні дії, може застосовати відносно них методи залякування, погроз, тощо, до безпосереднього допиту даних осіб в судовому засіданні. Оскільки підозрюваному відомі показання свідків їх особисті данні, з зазначенням місця проживання, контактних номерів телефону.

Окрім того повне коло свідків ще встановлюється та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання, схиляючи їх надати неправдиві свідчення.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

ОСОБА_4 . Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 на даний час ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зав`язків, враховуючи обставини вчинених злочинів, ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність й надалі вчиняти аналогічні злочини, що свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює його перебування в даний час у суспільстві, тому в органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому обрання більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого, не дозволить запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,5, ч.1 ст.177 КПК України, оскільки не виключається можливість переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, можливість вчинення ОСОБА_4 нового тяжкого злочину.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України та те,

що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства, внаслідок якого потерпіла ОСОБА_9 померла, на думку слідчого, є достатні підстави

не визначати розмір застави у кримінальному проваджені.

Таким чином, на думку слідчого, наявність вказаних ризиків унеможливлює застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту. Також, неможливе обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу

у вигляді особистої поруки так, як вказаний запобіжний захід жодним чином не зможе запобігти вищезазначеним ризикам. В зв`язку з викладеним слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення розміру застави. Вважав підозру обґрунтованою та наявними вказані в клопотанні ризики.

Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання пояснив, що умислу на вбивство він не мав, просив суд застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання, вважає клопотання необґрунтованим, запропонований запобіжний захід занадто суворим, вказані в клопотанні ризики припущенням, недоведеним жодними доказами. Вважала можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, вислухавши думку всіх осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного.

СВ відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області 28.05.2025 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506, за ознаками кримінальних правопорушень -злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

29.05.2025 о 01 год. 50 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України

за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

29.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри

у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу

є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати

на потерпілого, свідка, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою до внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваному на виконання вимог ч.2 ст.184 КПК України надані копія клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, які обґрунтовують клопотання,

що підтверджується розпискою підозрюваного про отримання зазначених матеріалів, підтвердив останній в судовому засіданні.

Слід зазначити, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаних

в клопотанні кримінальних правопорушень також підтверджується:

-протоколом огляду місця події від 28.05.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 28.05.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.05.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 28.05.2025;

-протоколом огляду місця події від 28.05.2025;

-протоколом огляду трупа від 29.05.2025;

-протоколом огляду предмету від 29.05.2025;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.05.2025;

-лікарським свідоцтвом про смерть №1392 від 29.05.2025 та іншими доказами в своїй сукупності.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним слідчим існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності

з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій

її переслідують та міжнародними контрактами.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та у випадку доведеності вини останнього, міра покарання що може бути застосована до нього. У зв`язку з чим є усі підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_4 зареєстрований за однією адресою, при цьому фактично проживає за іншою, офіційно ніде не працює, не має постійного заробітку, розлучений, тобто останній не має стійких соціальних зв`язків, фактично не має на утриманні неповнолітніх дітей чи повнолітніх недієздатних осіб, що може підтверджувати його не прив`язаність до проживання у певній місцевості, тому маються достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, тим самим намагатися уникнути кримінальної відповідальності за злочини, у якому підозрюється, в зв`язку з чим існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків існує у зв`язку і з тим, що при обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний може вплинути на свідків, які володіють інформацією про його незаконні дії, може застосовати відносно них методи залякування, погроз, тощо, до безпосереднього допиту даних осіб в судовому засіданні. Оскільки підозрюваному відомі показання свідків їх особисті данні, з зазначенням місця проживання, контактних номерів телефону.

Окрім того, повне коло свідків ще встановлюється та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання, схиляючи їх надати неправдиві свідчення.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 на даний час ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зав`язків, враховуючи обставини вчинених злочину,

ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність й надалі вчиняти аналогічні злочини,

що свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює його перебування в даний час

у суспільстві, тому в органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні

з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій

ОСОБА_4 за ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, а виходячи лише з фактичних даних,

що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього

до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин.

Тому, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень,

які інкримінуються підозрюваному, даних про його особу, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання

не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення

у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відповідно до ст.ст.7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд

з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Таким чином, клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінальних правопорушень, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження, під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальні правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави

та обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється

у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, ч.2 ст.376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто

до 27 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто

з 29 травня 2025 року 01 год. 50 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після

її оголошення.

Зобов`язати орган досудового розслідування, в проводженні якого знаходиться справа, негайно повідомити про взяття під варту родичів ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів

з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_14