Справа № 158/2719/25
Провадження № 1-кп/0158/176/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні за №0000142 від 08.08.2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цумань, Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, молодшого сержанта військової служби по мобілізації на посаді командира 2 інженерного відділення 2 інженерного взводу 1 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2019р. за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Молодший сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2019 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, який набрав законної сили, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо умисного невиконання додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за вказаним вироком.

Так, 18 квітня 2025 року близько 00 год 30 хв, молодший сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2019 року, яким його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 3 роки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки Mercedes-Benz, ML270CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , під час чого був зупинений уповноваженими співробітниками поліції на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» по вул. Поліській, що в смт. Іванівка Київської області.

За вказаним фактом постановою Іванківського районного суду Київської області від 26.05.2025 ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Крім того, 04 травня 2025 року близько 09 год 40 хв, молодший сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2019 року, яким його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 3 роки, керував автомобілем марки Mercedes-Benz, ML270CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , під час чого був зупинений уповноваженими співробітниками поліції на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» за адресою: смт. Цумань, вул. Васільєва, Луцького району Волинської області.

За вказаним фактом постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 червня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених за ч.5 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 10.09.2025р. подав заяву, відповідно до якої визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і дає згоду на розгляд обвинувального акту у його відсутності. Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено вимоги ч. 2 ст. 302 КПК України.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 12.09.2025 року ухвалено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно вимог частини 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження №0000142 приходить до наступного висновку.

Як вбачається із письмової заяви від 10 вересня 2025 року обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин. ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтвердила захисник адвокат ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Згідно зі ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети, принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності, ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, даних про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання та проходження військової служби характеризується посередньо, є учасником бойових дій, щиро розкаявся, раніше судимий вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2019р. за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04.08.2022р. ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково від відбуття невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці 27 днів, що також стверджується довідкою ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» серії РІВ №11669. З повідомлення районного №2 Філії ДУ «Центр Пробації» у Волинській області вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з обліку 11.08.2025р. по відбуттю додаткового покарання призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2019р.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, але й виправлення обвинуваченого, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції частини статті закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, призначивши йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п.1-3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації відповідно до ст.49-2 КВК України.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини справи.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1