У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю заявника - адвоката ОСОБА_3

дізнавача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Ужгород, матеріали скарги представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, -

встановив:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатськоъ області звернувся адвокат ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_5 із скаргою в якій просить зобов`язати дізнавача сектора дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області згідно вказівки Ужгородської окружної прокуратури підготувати клопотання про арешт майна та скерувати процесуальному керівнику у вказаному кримінальному провадженні.

В обгрунтування скарги посилається, на те, що 01 квітня 2022 року на підставі ухвали слідчого судді були внесені відомості до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України на підставі заяви ОСОБА_5 21.09.2022 року прокурором Ужгородської окружної прокуратури було направлено клопотання про арешт майна земельної ділянки кадастровий номер 211010000:49:001:0502, однак станом на день подання скарги клопотання не розглянуто, у зв`язку із зміною адреси земельної ділянки. 11березня 2025 року адвокатом направлено клопотання в порядку ст. 220 КПК України про арешт майна як речового доказу. 14.березня 2025 року отримано відповідь, отримано відповідь, що органом дізнання проводиться підготовка для повторного подання клопотання слідчому судді, разом з тим 10.04.2025 ним отримано відповідь про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна. Вказана бездіяльність слідчого змусила його звернутись до суду із вказаною скаргою, яку просить задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Дізнавач в судовому засіданні відносно вимог скарги заперечував.

Заслухавши думку заявника, дізнавача перевіривши викладені в скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатської області перебуває провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000330 від 01.04.2022 за ст. 356 КК України

Підставою внесення відомостей була Ухвала слідчого судді за № 308/3337/22 на підставі заяви ОСОБА_5 , інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_3 .

В межах вказаного провадження адвокат ОСОБА_3 , 20.03.2025 року звернувся з клопотанням до дізнавача про накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0700 га., кадастровий номер 211010000:49:001:0502.

Постановою дізнавача від 24 березня 2025 року адвокату ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні клопотання про арешту майна.

Неподання процесуальному прокурору для подальшого погодження, клопотання про арешт майна з подальшим зверненням до слідчого судді, заявник вважає бездіяльністю дізнавача, яка підлягає оскарженню впорядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Так, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

У свою чергу, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

- бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У своїй скарзі, заявник фактично просить зобов`язати дізнавача звернутись із клопотанням про арешт майна, при цьому, вказане клопотання дізнавачем вже було розглянуто та заявнику надано відповідь, що не може свідчити про бездіяльність в розумінні п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України.

При цьому, нормами статті 307 КПК України, встановлений вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги.

Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», частина 2 статті 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Вказане, узгоджується із нормою ч.5 ст. 40 КПК України, відповідно до якої слідчий є самостійним у своїй діяльності.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, має право зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя враховує і позиції Верховного суду, викладену у постановах від 01.12.2022 року у справі № 522/7836/21 та від 14.02.2023 року у справі № 405/680/22.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 306-307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відмовити

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 03 червня 2025 року о 16.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1