Дата документу 31.07.2025Справа № 554/6857/24
Провадження № 1-кп/554/550/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«31» липня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання у визначений період часу строком на два місяці, з покладенням відповідних обов?язків, визначених ч.5 ст. 194 КУпАП. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України. Ухвалами Шевченківського районного суду міста Полтави запобіжний захід у вигляді домашнього арешту неодноразово продовжувався. Строк дії запобіжного заходу сплив 30.06.2025. На думку прокурора наявні підстави для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту на тих самих умовах. Так, обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, усвідомлюючи тяжкість вчинених ним злочинів та суворість покарання, яке йому може бути призначено за скоєння кримінальних правопорушень, може без перешкод залишити місце свого проживання та переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків по кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів. Прокурор зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому просить обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 00 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин строком на 2 місяці з покладенням обов?язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила відмовити прокурору у задоволенні клопотання, зазначила, що ОСОБА_3 , перебуваючи як на домашньому арешті, так і вже місяць без жодного запобіжного заходу, не порушив жодного обов?язку, справно з?являється до суду, з потерпілим примирився, шкоду відшкодував, останній немає до нього жодних претензій. Підстав вважати, що ОСОБА_3 буде перешкоджати судовому розгляду, впливати на потерпілого та свідків немає. Крім того, ОСОБА_3 раніше не судимий, є студентом, проживає разом з батьками. Вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу досягнення дієвості цього кримінального провадження, тобто забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов?язків останньому буде достатнім застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов?язання.

Обвинувачений повністю підтримав доводи свого захисника.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов?язаний оцінити в сукупності всі інші обставини, визначені у вказаній статті.

Так, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, визначених ч.5 ст. 194 КПК України. Обов?язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов?язки скасовуються (ч. ч. 1-5, 7 ст. 194 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ухвалами Шевченківського районного суду міста Полтави неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання у визначений період часу строком на 2 місяці. Строк дії запобіжного заходу сплив 30.06.2025.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на раніше визначених умовах, суд виходить з того, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких, такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом?якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

При аналізі зазначених прокурором ризиків, встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 296 КК України, за вчинення яких передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, в зв`язку з чим, з метою ухилення від покарання, обвинувачений може залишити місце свого проживання та переховуватися від суду, а також незаконно впливати на потерпілого чи свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни ними показів.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, а саме, що обвинувачений не з`явиться до суду; вчинить дії, які будуть перешкоджати правосуддю; або ж створять загрозу суспільству; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній може вдатися до відповідних дій.

Тож, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, кримінальне провадження по суті ще не розглянуто, потерпілий та свідки судом не допитувались, письмові та речові докази не досліджувались, процесуальні дії з цього приводу судом не здійснювались.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв?язки, проживає разом з батьками, є студентом Полтавського національного педагогічного університету ім. В.Г. Короленка.

Згідно поданих раніше документів, ОСОБА_3 з 01.04.2025 року прийнятий на роботу водієм у ФОП ОСОБА_6 за трудовим договором №1 від 01.04.2025.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 30.06.2025. Тобто, з 30.06.2025 по 31.07.2025 до обвинуваченого не було застосовано жодного запобіжного засобу і за цей час обвинувачений не порушував процесуальні обв`язки, вчасно з?являвся до суду разом зі своїм захисником, даних щодо спроби ухилятись від суду, впливати на потерпілого та свідків в даному кримінальному провадженні немає.

З урахуванням вимог ст. 331 КПК України, виходячи з положень ст.ст. 176-178, 194 КПК України, суд вважає, що прокурором не було доведено обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає, проте, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , вагомість наявних доказів по кримінальному провадженню, тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання його винуватими у кримінальних правопорушеннях, особу обвинуваченого, встановлених судом ризиків, які є реальними та дійсними, з часом не зменшились та не змінились, а також позиції сторони захисту, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого інший, більш м?який запобіжний захід, ніж зазначено у клопотанні і вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на даному етапі судового провадження є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановлених судом ризиків, відповідає особі обвинуваченого, є обґрунтованим засобом здатним забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та досягти дієвості цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 184, 193, 194, 196, 201, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання процесуального прокурора про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання у визначений час доби задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов?язання строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, навчання чи роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Визначити строк дії ухвали до 31 вересня 2025 року.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.2 ст.179 КПК України, у разі невиконання покладених цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та учасникам кримінального провадження до відома.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Полтави: ОСОБА_1