справа № 208/9100/25
провадження № 1-кс/208/3554/25
УХВАЛА

04 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів НП України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000908 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського із клопотанням, в якому просив накласти арешт на земельну ділянку, житловий будинок та транспортний засіб.

До судового засідання прокурор та слідчий, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання не з`явилися, але подали заяви про підтримання заявленого клопотання та проведення судового розгляду за їх відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, не заперечує проти накладення арешту.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що у червні 2023 року, більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені, у головного бухгалтера КНП «Стоматологічна поліклініка № 2» Краматорської міської ради ОСОБА_5 , яка усвідомлювала, що порядок здійснення розрахунку вихідної допомоги регламентовано пунктами 2, 3, 4 Порядку №100, статті 44 Кодексу законів про працю України, які є вичерпними, перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Краматорськ, вул. Велика Садова, 74, виник злочинний умисел спрямований на розтрату чужого майна, а саме грошових коштів з фонду заробітної плати КНП «Стоматологічна поліклініка № 2», шляхом нарахування та виплати безпідставно збільшеного розміру вихідної допомоги генеральному директору КНП «Стоматологічна поліклініка № 2» ОСОБА_6

- У червні 2023 року, але не пізніше 27.06.2023, більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені, головний бухгалтер КНП «Стоматологічна поліклініка № 2» Краматорської міської ради ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Краматорськ, вул. Велика Садова, 74, будучи службовою особою, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на розтрату чужого майна а саме: грошових коштів з фонду заробітної плати КНП «Стоматологічна поліклініка № 2», в інтересах посадових осіб вказаного підприємства в умовах воєнного стану, діючи всупереч вимог чинного законодавства, а саме: пунктів 2, 3, 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок № 100), статті 44 Кодексу законів про працю України, будучи відповідальною за організацію бухгалтерського обліку згідно з пунктом 7 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та п. 7.8. Статуту підприємства Підприємства здійснила безпідставний розрахунок вихідної допомоги, включивши до складу заробітної плати генерального директора КНП «Стоматологічна поліклініка № 2» ОСОБА_6 відомості про нарахування вихідної допомоги у зв`язку з достроковим припиненням її повноважень у загальному розмірі 557 108,64 грн, з яких 262 436, 52 грн. є безпідставно нарахованою сумою.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на розтрату чужого майна в інтересах посадових осіб вказаного підприємства ОСОБА_5 за допомогою програмного забезпечення «Аріал» та системи дистанційного банківського обслуговування внесла та затвердила до бухгалтерського обліку відомості про нарахування заробітної плати за червень 2023 року, до яких включено виплату у збільшеному розмірі вихідної допомоги ОСОБА_6 в сумі 262 436, 52 грн.

Таким чином, на підставі відомостей, затверджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 фактично виплачено вихідну допомогу у з фонду заробітної плати КНП «Стоматологічна поліклініка № 2», у збільшеному розмірі без достатніх правових підстав чим спричинено матеріальну шкоду окремої юридичної особи в особі правонаступника КНП «Стоматологічна поліклініка № 2 КНП «Міська лікарня №?2» Краматорської міської ради на загальну суму 262 436, 52 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисній розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в великих розмірах, в умовах воєнного стану тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 191 КК України.

Викладені обставини, дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та підтверджуються наступними зібраними під час досудового розслідування доказами (матеріалами досудового розслідування):

- заявою генерального директора КНП «Міська лікарня №2» Краматорської міської ради ОСОБА_7 від 26.07.2023;

- протоколами огляду документів від 04.03.2025, 22.07.2025;

- висновком судової економічної експертизи №1307 від 27.12.2023;

- постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суд від 02.07.2025 по справі №753/15553/23, провадженню №61-1194 св 25;

- іншими матеріалами кримінального провадження,

якими у сукупності підтверджується причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційної картки транспортного засобу за паспортними даними ОСОБА_5 зареєстровано:

- земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0066 площею (га): 0.07644, розмір частки 1;

- об`єкт нерухомого майна у вигляді житлового будинку загальною площею (кв.м.): 56,4, житловою площею (кв.м.): 31,6, який розташований за адресою: Донецька обл., Краматорський р-н, смт. Красноторка, вул. Козацької Слави, буд. буд. 6-2, розмір частки 1.

- транспортний засіб марки «Mazda», модель «3», державний номерний знак « НОМЕР_1 », vin-код « НОМЕР_2 ».

У зв`язку з цим, з метою забезпечення кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, виникла необхідність у застосування до гр. ОСОБА_5 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений нею злочин та відшкодування завданої потерпілій стороні на загальну суму 262 436 грн. 52 коп. може відчужити зареєстроване за підозрюваною ОСОБА_5 майно.

Вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

В силу ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст.170 КПК України).

При цьому, ч.3 та ч.5 ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п.7 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

У відповідності до ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власностіінакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вимоги ст.170 КПК України, обставини встановлені під час розгляду клопотання у їх сукупності, позиції слідчого, який довів обґрунтованість заявленого клопотання, враховуючи те, що підставою клопотання є те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, є речовим доказом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, арешт майна є в достатній мірі необхідним та таким, що забезпечить потреби кримінального провадження.

Керуючись ст.36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів НП України Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження та розпорядження на наступне майно:

- земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0066 площею (га): 0.07644, розмір частки 1;

- об`єкт нерухомого майна у вигляді житлового будинку загальною площею (кв.м.): 56,4, житловою площею (кв.м.): 31,6, який розташований за адресою: Донецька обл., Краматорський р-н, смт. Красноторка, вул. Козацької Слави, буд. буд. 6-2, розмір частки 1.

- транспортний засіб марки «Mazda», модель «3», державний номерний знак « НОМЕР_1 », vin-код « НОМЕР_2 ».

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1