Справа № 333/6078/19
Провадження № 1-в/191/640/24
У Х В А Л А

іменем України

16 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, в порядку ст. 537 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання у відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст. 537 КПК України.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України судом здійснено розгляд подання у відсутність належним чином повідомлених осіб та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024 відповідно до якого, стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції. Статтею 51 КУпАП визначено, що викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є дрібним якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ПК України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, яка визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, визначених ст.51 КУпАП дорівнюють розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 1378 грн. станом на 01.01.2016 року) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України за вчинення 26.04.2016 року крадіжки на суму 600,00 грн. Крім того, ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 190 КК України за вчинення 07.07.2016 року крадіжки на суму 465,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13.03.2017 року, вищевказаний вирок змінено в частині покарання. Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, застосувавши вимоги ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2016 та визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Станом на 01 січня 2016 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1378,00 грн.

Таким чином, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5 діяння, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного 06.12.2016 року вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя покарання.

Крім того, згідно за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вищезазначене діяння які не підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

Тому у зв`язку з усуненням караності такого діяння за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2016 року, суд звільняє ОСОБА_5 від покарання за вищевказаним вироком, та як наслідок виключивши з вироку Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2023 року призначення ОСОБА_5 покарання посилання на ч.1 ст.71 КК України.

У зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5 діяння, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2016 року.

Однак, оскільки покарання ОСОБА_5 за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2023 рокупризначено за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, яке не підпадає декриміналізації то він не підлягає звільненню з установи.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, в порядку ст. 537 КПК України, задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.12.2016 року, покарання за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 26.01.2023 року зач. 2 ст. 186 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення.

Виключивши з призначення ОСОБА_5 покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2016 року і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, а саме посилання на ч.1 ст.71 КК України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 розраховувати з дня його затримання, тобто з 17.06.2021 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 24.08.2019 року по 21.05.2020 року (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В іншій частині клопотання, відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1