Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/8188/25
Провадження №1-кс/523/5931/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання останньої особи в кримінальному провадженні №0000464 від 11 серпня 2025 рокупро зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інші, більш м`які запобіжні заходи, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, середньо - спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

15 вересня 2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на інші, більш м`які запобіжні заходи, - у вигляді домашнього арешту чи особистої поруки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також керівництві такими діями, сприяння порадами, вказівками та паданням засобів, усунення перешкод, вчинених з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання сторона захисту посилається на: непомірність раніше визначеного судом розміру застави; можливість запобігти доведеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту в нічний час доби чи особистої поруки окремих громадян; відсутність доказів в обґрунтування існування вищезазначених ризиків; помилкове зазначення слідчим суддею особливої тяжкості інкримінованого діяння при первинному застосуванні запобіжного заходу; перше притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності; наявність у нього сім`ї, з обов`язком утримання членів родини, місць проживання та працевлаштування, за якими він позитивно характеризується; міцних соціальних зв`язків; його вік; незадовільний стан здоров`я та інвалідність; а також особисте поручительство Секретаря Одеської єпархії Православної Церкви України ОСОБА_6 та Голови Депутатської фракції Політичної партії «Європейська Солідарність» Одеської обласної ради ОСОБА_7 .

З`ясувавши думку сторони захисту в підтримку внесеного клопотання, заперечення проти клопотання прокурора з підстав тяжкості вміненого діяння, не викриття усіх співвиконавців злочину, а також продовження існування щодо ОСОБА_5 ризиків, які стали підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне №0000020 від 17 січня 2024 року, за ознаками ч.1 ст.109, ч.2 ст.111, ч.2 ст.110, ч.1, ч.2, ч.3 ст.436-2, ч.2 ст.114-2, ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.161 КК України, в якому нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

О 13 годині 00 хвилин 31 липня 2025 року ОСОБА_5 було затримано, після чого 01 серпня 2025 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року щодо ОСОБА_5 :

- скасовано ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2025 року про первинне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 660 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про передачу підозрюваного на поруки;

- застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 26 вересня 2025 року включно, із визначенням застави, як альтернативи триманню під вартою, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з одночасним покладенням, в разі внесення застави, наступних, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків: прибувати за вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатись з Одеської області без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Як вбачається із вищезазначених судових рішень в ході проведення досудового розслідування від співробітників представництва ВБ в Одеській області (з дислокацією у м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБ України надійшла інформація щодо протиправної діяльності ОСОБА_5 з організації каналу незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки за грошову винагороду в розмірі 10 тисяч доларів США через невстановлених співучасників.

Вищевикладене доводиться змістом протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також розсекреченого протоколу за результатами проведення негласного слідчого (розшукового) заходу від 19 травня 2025 року; змістом протоколів виготовлення імітаційних засобів від 30 липня 2025 року, протоколом огляду і вручення грошових та імітаційних засобів у вигляді грошових коштів від 31 липня 2025 року, та протоколу огляду місця події від 31 липня 2025 року (про вилучення грошових коштів імітаційних засобів у вигляді грошових коштів у підозрюваного).

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Постановою процесуального керівника прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 11 серпня 2025 року матеріали щодо ОСОБА_5 виділено із кримінального провадження №0000020 від 17 січня 2024 року в кримінальне провадження №0000464 від 11 серпня 2025 року.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України захисник підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею чи про зміну способу їх виконання.

Незважаючи на перше притягнення до кримінальної відповідальності, оцінюючи доводи сторін стосовно доказів в обґрунтування існування раніше встановлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, продовжує обґрунтовувати існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Органом досудового розслідування продовжується встановлення свідків вчиненого кримінального правопорушення, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть йому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б також допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний дійсно має ряд хронічних захворювань, деякі з яких були в стадії загострення. Проте, в умовах слідчого ізолятору ув`язненим особам забезпечується необхідна медична допомога відповідно до законодавства про охорону здоров`я, зокрема, положеннями наказу МЮ України №460/5 від 18 березня 2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» встановлено, що керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

За встановлених обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 в умовах перебування під вартою в слідчому ізоляторі не позбавлений права на отримання кваліфікованої медичної допомоги, зазначена захисником обставина про незадовільний стан здоров`я не може слугувати достатньою підставою для висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , спрямовано на шкоду обороноздатності України, в умовах воєнного стану, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

Окрім того, заявлені в сьогоднішньому судовому засіданні захисником підстави для можливого пом`якшення застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу вже були предметом судового розгляду 7 календарних днів назад судом апеляційної інстанції та фактично призвели лише до істотного зменшення розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, з одночасним покладенням, у разі її внесення, певних процесуальних обов`язків.

З урахуванням особи підозрюваного, обставин вміненого тому злочину, розміру отриманих грошових коштів від протиправної діяльності, слідчий суддя вважає, що менший розмір застави ніж 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, і при цьому, не виключається, що заставодавцем можуть бути не лише члени сім`ї та близькі родичі підозрюваного, а й будь які інші фізичні чи юридичні особи, чиє фінансове становище дозволить внести визначений розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,182-184,193,201 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000464 від 11 серпня 2025 року про зміну застосованого запобіжного заходу підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на інші, більш м`які запобіжні заходи, - у вигляді домашнього арешту чи особистої поруки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1