УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, в рамках кримінального провадження №0000045, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, в рамках кримінального провадження №0000045, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2020 року.

Вказане клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням СБ України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 20.11.2020 року за ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258-5 та ч. 1 ст. 438 КК України.

07.07.2025 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

11.07.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України через неможливість вручення у день складання, у зв`язку з його перебуванням на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто РФ, шляхом публікації 09.07.2025 письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр», випуск №137 (8062) від 09.07.2025, та 11.07.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_7 14.07.2025 вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Одночасно, в указаний вище спосіб опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 як підозрюваного до слідчого на 13 год. 00 хв. 21.07.2025, 22.07.2025, 23.07.2025.

Так, згідно абзацу 2 ч. 8 ст. 135 КПК України, ОСОБА_7 вважається таким, який належним чином повідомлений про підозру і про виклики до слідчого, з моменту опублікування повідомлення про підозру та повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, підозрюваний ОСОБА_7 до слідчого, відповідно до опублікованих повісток, безпідставно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до відповіді на доручення, отриманої від Департаменту контрозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України №30/6-6418 від 10.07.2025 року громадянин України ОСОБА_7 перебуває на території РФ.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 25.07.2025 року оголошено у розшук, проведення якого доручено Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України.

Крім цього, 25.07.2025 року ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

Слідчий зауважує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Разом з тим, як зазначає слідчий у клопотанні, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та зважаючи на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, просив задовольнити на підставі наведених у ньому доводів.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання про обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив відмовити у задоволенні, зазначивши, що ризики, на які посилається прокурор, є необґрунтованими та не доведеними.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватисявід органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновийстан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 20.11.2020 року за ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258-5 та ч. 1 ст. 438 КК України.

11.07.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України шляхом публікації 09.07.2025 року письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр», випуск №137 (8062) від 09.07.2025 року та 11.07.2025 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Між тим, копію повідомлення про підозру ОСОБА_7 14.07.2025 року вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Водночас опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 як підозрюваного до слідчого на 13 год. 00 хв. 21.07.2025 року, 22.07.2025 року, 23.07.2025 року.

Відповідно до відповіді на доручення, отриманої від Департаменту контрозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України №30/6-6418 від 10.07.2025 року громадянин України ОСОБА_7 перебуває на території РФ.

Таким чином, ОСОБА_7 повідомлено про підозру в спосіб, передбачений КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що останній набув статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_7 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику переховуванняпідозрюваного від органу досудового розслідування та суду з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від суду.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 , будучи повідомленим в передбачений КПК спосіб, за викликами до слідчого не з`являється, ухиляється від явки до органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у державний та міжнародний розшук 25.07.2025 року.

Підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 готовий брати безпосередню особисту участь у кримінальному провадженні відсутні.

Окрім того, в розумінні ст. 1 КПК України дія кримінального процесуального законодавства розповсюджується виключно на територію України, а перебування підозрюваного за кордоном унеможливлює належне виконання ним обов`язків.

Суд розцінює неявки підозрюваного за викликами та фактичне перебування ОСОБА_7 поза межами країни як намагання останнього переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від можливого покарання.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Таким чином, матеріали клопотання переконливо вказують на наявність обставин, які свідчать про ухилення ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Між тим, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику знищення, приховання та спотворення речей чи документів, що мають значення для кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_7 , оскільки досудове розслідування триває та органом досудового розслідування не було проведено усіх необхідних слідчих/розшукових дій для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки тяжкість настання ймовірного покарання може спонукати останнього до вчинення дій чи бездіяльності для його уникнення.

Детально дослідивши обставини, на які посилається сторона захисту, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання підлягає розгляду в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії особливо тяжкого, враховуючи що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчим суддею враховується вагомість зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівомсвідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 , підозри, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 переховується на території держави-агресора, що свідчить про наявність правових підстав для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, в рамках кримінального провадження №0000045, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2020 року - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_8