Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5205/25
Номер провадження 1-кс/711/1366/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесеним у кримінальному провадженні №0000375 від 25.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кинашівка Маньківського району Черкаської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який є особою з інвалідністю третьої групи, одруженого, не працюючого, раніше судимого Маньківським районним судом Черкаської області від 19.03.2024 за ст. 126-1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий-криміналіст відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесеним у кримінальному провадженні №0000375 від 25.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого . 1 ст. 263 КК України

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000375 від 25.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці незаконно, умисно, без передбаченого законом дозволу придбав у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб, та з невстановленою метою наступні предмети:

- відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/124-24/17367 від 12.12.2024 два корпуси бойових оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, що споряджені конструктивно-оформленими зарядами бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом масою 50-56 грамів кожен, корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, що споряджений конструктивно-оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом масою 100-115 грамів, три уніфікованих підривники дистанційної дії до ручних гранат модернізованими УЗРГМ, які є засобами підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, конструктивне поєднання кожного окремо взятого наданого на дослідження корпусу ручної гранати Ф-1, РГД-5 з будь-яким із досліджуваних бойових підривників УЗРГМ представляють боєприпаси;

- відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/5061-БЛ від 22.04.2025 боєприпас до гладкоствольної мисливської зброї мисливський патрон 16-го калібру, який споряджений картеччю саморобним способом;

- відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/5063-БЛ від 03.04.2025 нарізна вогнепальна зброя, 40-мм. підствольний гранатомет «ГП-25» (6Г15), № 985871, промислового виробництва;

- відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/5062-БЛ від 23.04.2025 сто чотирнадцять патронів являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45-мм. проміжними патронами, які споряджені кулею із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М), промислового виробництва Луганського патронного заводу, м. Луганськ, Україна;

- відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/5059-БЛ від 28.04.2025 п`ятдесят п`ять патронів являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45-мм. проміжними патронами, які споряджені кулею підвищеної пробивної здатності (7Н10, 7Н10М), промислового виробництва Луганського патронного заводу, м. Луганськ, Україна;

- відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/5057-БЛ від 24.04.2025 сім патронів являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45-мм. проміжними патронами, з яких: шість патронів споряджені кулею із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М), промислового виробництва м. Барнаул, СРСР, один патрон споряджений трасуючою кулею (7Т3, 7Т3М), промислового виробництва м. Ульянівськ, СРСР;

- відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/5060-БЛ від 30.04.2025 дев`ятсот вісімдесят вісім патронів являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 5,45-мм. проміжними патронами, з яких: дев`ятсот п`ятдесят вісім патронів споряджені кулею із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М), промислового виробництва Луганського патронного заводу, м. Луганськ, Україна, тридцять патронів споряджені трасуючою кулею (7Т3, 7Т3М), промислового виробництва м. Ульянівськ, СРСР;

- відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/5130-ВТХ від 05.05.2025 три 40-мм. постріли ВОГ-25ПМ та 40-мм. постріл ВОГ-25П (RLV-HEFJ) до підствольних гранатометів, надані на експертизу три 40-мм. постріли ВОГ-25ПМ та 40-мм. постріл ВОГ-25П (RLV-HEFJ) до підствольних гранатометів, відносяться до категорії боєприпасів;

- відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/124-25/5140 від 01.05.2025 складові частини бойового 122-мм. артилерійського осколково-фугасного пострілу до 122-мм. гаубиці Д-30 (2А18), а саме: 122-мм. артилерійський осколково-фугасний снаряд без підривника, повний метальний снаряд 122-мм. артилерійського осколково-фугасного пострілу, наданий на експертизу 122-мм. артилерійський осколково-фугасний снаряд без підривника, споряджений зарядом бризантної вибухової речовини тротилом, наданий на експертизу повний метальний заряд 122-мм. артилерійського осколково-фугасного пострілу, споряджений вибуховими речовинами метальної дії одноосновними бездимними (нітроцелюлозними) порохами трьох видів та димним (чорним) порохом;

- відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/124-25/5137 від 22.04.2025 стартовий пороховий заряд ПГ-7ПМ протитанкового пострілу типу ПГ-7В до гранатомета РПГ-7, наданий на експертизу стартовий пороховий заряд ПГ-7ПМ протитанкового пострілу типу ПГ-7В до гранатомета РПГ-7, споряджений двоосновним бездимним (нітроцелюлозним) порохом, який відноситься до категорії вибухових речовин;

- відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/5139-ВТХ від 25.04.2025 дві бойових гранати протитанкових пострілів типу ПГ-7ВС (ПГ-7ВС1) до гранатомета РПГ-7, надані на експертизу дві бойових гранати протитанкових пострілів типу ПГ-7ВС (ПГ-7ВС1) до гранатомета РПГ-7, відносяться до категорії боєприпасів.

Після чого, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з часу придбання зберігав на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебуває у користуванні ОСОБА_5 .

10.06.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапортом помічника чергового сектору моніторингу ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 25.09.2024;

- протоколом обшуку від 25.09.2024 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.09.2024;

- висновком експерта № СЕ-19-24/65503-БД від 31.10.2024;

- висновком експерта № КСЕ-19/124-24/17367 від 12.12.2024;

- висновком експерта № СЕ-19/124-25/5061-БЛ від 22.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/124-25/5063-БЛ від 03.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/124-25/5062-БЛ від 23.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/124-25/5059-БЛ від 28.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/124-25/5057-БЛ від 24.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/124-25/5060-БЛ від 30.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/124-25/5130-ВТХ від 05.05.2025;

- висновком експерта № КСЕ-19/124-25/5140 від 01.05.2025;

- висновком експерта № КСЕ-19/124-25/5137 від 22.04.2025;

- висновком експерта № СЕ-19/124-25/5139-ВТХ від 25.04.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, враховуючи зібрані докази на даному етапі досудового розслідування, на переконання органу досудового розслідування, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який відповідно ч. 1 ст. 263 КК України карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 , розуміючи, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також є підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, а саме за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто домашнє насильство, а також притягувався до адміністративної відповідальності.

З урахуванням віку, стану здоров`я підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, сім`ї, що вказує на наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання, на переконання органу досудового розслідуваня, забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 можливо шляхом застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органу досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, з метою уникнення наявних ризиків, слідчий вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а тому, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ньому та додані до нього докази. Окремо прокурор зазначив, що підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК Країни та існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з огляду на тяжкість покарання, яке може бути застосовано до нього у разі визнання винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також, є достатньо обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (домашнє насильство), а також притягувався до адміністративної відповідальності. Зазначене свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного і необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу. Прокурор вважає, що саме домашній арешт, який полягає у цілодобовій забороні залишати місце проживання, зможе запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив врахувати доводи викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 в письмових запереченнях та долучених до нього документів. Додатково вказав, що органом досудового розслідування не надано переконливих доказів щодо причетності його підзахисного до інкримінованого йому в провину злочину, оскільки жодних доказів що саме ОСОБА_5 зберігав зброю за вказаною адресою стороною обвинувачення не надано. На його переконання підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , ґрунтується на припущеннях. Крім того, ризики зазначені прокурором необґрунтовані та не доведені належними доказами. При цьому зазначив, що ОСОБА_5 є особою з інвалідністю третьої групи, одружений, має постійне місце проживання, в нього є син, якого демобілізований через поранення та якому встановлено групу інвалідності. Наявність вироку, яким його довірителя визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, не свідчить про його антисоціальну поведінку, оскільки від дотримувався покладених на нього процесуальних обов`язків. ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання. Просив врахувати, що за станом здоров`я його підзахисний потребує отримання медичної допомоги. Просив відмовити в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, або ж застосувати домашній арешт із забороною залишати житло у нічний час, що, на його переконання, забезпечить належну процесуальну поведінку його ОСОБА_5 та забезпечить виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав доводи, викладені його захисником, та просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід. Щодо пред`явленої йому підозри відмовився давати пояснення, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовують доводи клопотання, а також документи надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000375 від 25.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

10.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: рапортом помічника чергового сектору моніторингу ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 25.09.2024; протоколом обшуку від 25.09.2024, за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.09.2024; висновком експерта № СЕ-19-24/65503-БД від 31.10.2024; висновком експерта № КСЕ-19/124-24/17367 від 12.12.2024; висновком експерта № СЕ-19/124-25/5061-БЛ від 22.04.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/5063-БЛ від 03.04.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/5062-БЛ від 23.04.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/5059-БЛ від 28.04.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/5057-БЛ від 24.04.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/5060-БЛ від 30.04.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/5130-ВТХ від 05.05.2025; висновком експерта № КСЕ-19/124-25/5140 від 01.05.2025; висновком експерта № КСЕ-19/124-25/5137 від 22.04.2025; висновком експерта № СЕ-19/124-25/5139-ВТХ від 25.04.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, слідчий суддя вважає, що висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

При цьому, слідчий суддя вважає, що твердження підозрюваного та його захисника про необґрунтованість оголошеної підозри є передчасними та потребують їх детальної перевірки в ході подальшого досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні..

Щодо доводів сторони обвинувачення про існування ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, при встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкримінований ОСОБА_5 в провину злочин, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 одружений та має постійне місце проживання за якими позитивно характеризується, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, вказані захисником характеризуючі дані, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Також, прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється. При цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 будучи засудженим вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 19.03.2024 за ст. 126-1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, знову підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину у період іспитового строку, що свідчить про антисоціальну спрямованість особи підозрюваного, його небажання стати на шлях виправлення, а тому існує ризик, що останній, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного і необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що ризиків передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що всі інші фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу: судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами доказів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені в ст. 178 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Так, враховуючи обставини кримінального правопорушення, викладенні в повідомленні про підозру, та його тяжкість, слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до слідчого судді не надійшло звернень від осіб, які заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу про те вимогу.

В той же час, зважаючи на відсутність в матеріалах клопотання доказів про матеріальний стан ОСОБА_5 , застава, розмір якої для тяжких злочинів складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також враховуючи особливості вчинення кримінального правопорушення, такий запобіжний захід не забезпечить достатніх гарантій належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

А тому, на думку слідчого судді, єдиним достатнім запобіжним заходом, який забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, є домашній арешт.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Отже, підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя звертає увагу на обставини кримінального правопорушення інкримінованого в провину ОСОБА_5 , яке має високий ступінь суспільної небезпеки, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, що в цілому свідчить про наявність в даному кримінальному провадженні справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, за допомогою застосування до підозрюваного, заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що передбачає заборону залишати місце проживання цілодобово, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_11 у виді домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, зокрема характеризуючих даних, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, про який клопотала сторона захисту, слідчий суддя не вбачає.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану. В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , внесеним у кримінальному провадженні №0000375 від 25.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 серпня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не відлучатися з смт. Маньківка Уманського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками у даному кримінальному провадженні, а саме із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 10.08.2025 включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити працівникам СУ ГУНП в Черкаській області.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору, начальнику ГУ НП в Черкаській області та направити захиснику, - для відому та виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1