УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участі: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесене в ЄРДР за №0010707 від 17.09.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, місто Токмак, громадянина України,зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в Дніпропетровській області, село Дарівка, раніше судимого, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебувають матеріали кримінального провадження, що зареєстроване в ЄРДР 17.09.2018 року за №0010707 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подала до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим, останній раз вироком Кіровського районного суду

м. Дніпропетровськ від 23.11.2012 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі та, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17.09.2018, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на території вокзального комплексу станції Київ Пасажирський за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, побачив раніше невідомого йому чоловіка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спав біля магазину «Все в дорогу», що знаходиться біля західного підземного переходу неподалік Приміського залізничного вокзалу, біля якого знаходилася біля з чорними вставками дорожня сумка. Побачивши вказаного громадянина, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел корисливого характеру, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а потерпілий ОСОБА_6 спить, підійшов до останнього та забрав вищевказану сумку, належну ОСОБА_6 , в якому знаходились його особисті речі, а саме: прозорий лоток з-під продуктів харчування, джинси синього кольору, білий поліетиленовий пакет із запчастинами, книга Януша Леона Вишневського «Одиничество в сети», сіра футболка, рожевий термос, смугаста в чорно-білу смужку футболка, свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , банківська картка Ощадбанк, видана на ім`я ОСОБА_6 , пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_6 , сині гумові капці, які загалом матеріальної цінності для потерпілого не становлять, грошові кошти в сумі 220 гривень однією купюрою 100 гривень та 5 купюр номіналом 20 гривень, набір ключів «ТОРЕХ», вартістю 1080 гривень, та чорна порожня сумка «DIADORA», що матеріальної цінності для потерпілого не становить, чорний ящик із інструментами (набором ключів) вартістю 2100 гривень. Після цього ОСОБА_4 , утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3400 гривень.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

29.10.2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0010707 від 17.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 направлено до Солом`янського районного суду м. Києва.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

29.11.2024 Солом`янським районним судом м. Києва провадження стосовно ОСОБА_4 зупинено у зв`язку з його оголошенням в розшук.

08.04.2025 судовий розгляд відновлено у зв`язку з прибуттям ОСОБА_4 до суду.

Інкриміноване стороною обвинувачення кримінальне правопорушення скоєно ОСОБА_4 17.09.2018, тобто, з дня його вчинення пройшло більше п`яти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 44 Кримінального кодексу України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст. ст. 284-288 Кримінального процесуального кодексу України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Таким чином, згідно ст. 49 КК України строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України закінчився у вересні 2023 року.

Потерпілому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні завдано матеріальну шкоду на загальну суму 3400 грн. 00 коп..

Прокурор, в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 проти клопотання не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та повідомив, що розуміє суть висунутого обвинувачення та підставу і правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності і не заперечує проти вказаних процесуальних дій.

Заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які вважають що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до положень ст. 49 КК України, з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло 5 років, інших кримінальних правопорушень, які б переривали строки давності, відповідно до ч. 3 ст.49 КК ОСОБА_4 вчинено не було, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України віднесені до тяжких злочинів.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи № 192/3301/16-к, наголосив на тому що, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України) може бути подано і стороною захисту (наприклад, адвокатом обвинуваченого), а не лише підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що подія, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 17.09.2018, тобто, з дня його вчинення пройшло більше п`яти років.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження вбачається що, цивільний позов потерпілим не подавався.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 злочину пройшло більше 5 років.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим.

Крім цього, у постанові Великої палати Верховного суду від 17 червня 2020 року (справа

№ 598/1781/17) вказано, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а тому суд не вбачає підстав, які б унеможливлювали б закриття даного провадження.

Судом роз`яснено, ОСОБА_4 наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Окрім того, постановою ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23, визначено, що закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Беручи до уваги вищезазначене, суд керуючись ст. ст. 128, 284,288,314-316, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0010707 від 17.09.2018 - закрити.

Звільнити ОСОБА_4 з - під варти в залі суду.

Речові докази: залишити в розпорядженні потерпілого .

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: