Справа № 172/1195/23
Провадження № 1-кп/191/265/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001775 від 10.08.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Вехово, Недригайлівського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходить військову службу на посаді механіка водія 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні старшина, проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , зі слів наразі має місце мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Встановлено, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді механіка-водія 2 механізованого відділення механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 18 липня 2020 року, без поважних причин не з`явився з відпустки на службу до території розташування 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , що на той час дислокувалась у АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, до 05 серпня 2020 року, коли ОСОБА_5 добровільно, з власної ініціативи повернувся до розташування свого підрозділу військової частини НОМЕР_2 , чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, тобто - нез`явлення вчасно на службу без поважної причини, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

30 квітня 2025 року між прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001775 від 10.08.2020 року, та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КК України, яка скріплена підписами сторін, та згідно умов якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, щиро розкаявся зобов`язався, беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, щиро розкаятися. Сторонами узгоджено вид та міру покарання за ч.4 ст.407 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в ній покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснив, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України. Беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання та на звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ОСОБА_5 та прокурором.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченим та його захисником, повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КК України, КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним, є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також враховано особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем роботи характеризується негативно, вину визнав повністю, є учасником бойових дій, інвалідом 2 групи.

Обставини, які пом`якшують покарання згідно положень ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обвинувачений є учасником бойових дій.

Обставини, які обтяжують покарання згідно положень ст. 67 КК України відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції інкримінованої статті Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2025 року укладену між сторонами кримінального провадження: прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1