Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4896/25
Провадження № 1-кп/644/692/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Харкова кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000814 від 18.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с-ща Шевченкове, Шевченківського району Харківської області, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, фізична особа-підприємець, військовозобов`язаний, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.04.2025 приблизно о 11:45 годин, більш точний час в ході досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будівлі №2А, розташованій по вул. Харківський шлях, сел. Шевченкове, Куп`янського району Харківської області, у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», пп. 3 п. 15 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, зупинив автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проїжджав по автодорозі.

Під час перевірки особи ОСОБА_5 за базами ІТС ІПНП було встановлено, що останній 31.03.2025 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП, а саме не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені в повістці (для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду) (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію).

Враховуючи вказані вище обставини, поліцейський ОСОБА_6 повідомив про вказаний факт ОСОБА_5 та про те, що його буде доставлено до РТЦК та СП для складання адміністративних матеріалів.

ОСОБА_5 діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи намір уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, будучи достовірно обізнаним про те, що поліцейський групи швидкого реагування заступник начальника УПД ГУНП в Луганській області ОСОБА_6 є співробітником правоохоронного органу та службовою особою, висловив останньому пропозицію надати йому неправомірну вигоду в розмірі 30 000 гривень за не доставлення до РТЦК та СП.

Допитаний під час судового розгляду ОСОБА_5 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, показавши про фактичні обставини вчинення ним злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється, просив не позбавляти волі, він все усвідомив і щиро кається в скоєному.

Окрім визнання вини обвинуваченим, його вина в фактично скоєному підтверджується дослідженими під час судового розгляду належними і допустимими доказами, а саме:

- протоколами огляду місця події від 18.04.2025 року з додатками: DVD-R дисками з відеозаписом;

- постановою слідчого начальника відділення №3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 18.04.2025 року про визнання і приєднання до справи речових доказів, а саме грошових коштів в сумі 13 350 грн.;

- постановою слідчого начальника відділення №3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 26.04.2025 року про визнання і приєднання до справи речових доказів, а саме - флеш носія Flash Wibrand USB 3/2 GEN1 Ant 128Gb silver з відеозаписом з портативної відеокамери (бодікамери) поліцейського за 18.04.2025;

- посадовою інструкцією заступника начальника управління-начальника відділу організації діяльності груп реагування УПД ГУНП в Луганській області, затвердженою т.в.о. начальника УПД ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 18.03.2025 року;

- тимчасовими обов`язками поліцейського, що перебуває у складі групи швидкого реагування зведеного загону ГУНП в Луганській області.

Суд, провівши у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, забезпечивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши, надані сторонами кримінального провадження докази, давши їм, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, належну оцінку - суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні дій за пред`явленим йому обвинуваченням та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст. 369 КК України.

Оцінивши в сукупності, досліджені судом докази, дії ОСОБА_5 суд вважає правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніш до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фізична особа-підприємець, за місцем проживання характеризується позитивно. Визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним в воєнний час по ст.71в.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , судом на підставі ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом на підставі ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п.п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання, суд всебічно враховує фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності, враховуючи їх індивідуальний ступінь, особливості конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків, цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність кваліфікуючих ознак.

Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується нормами ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості, суспільної небезпечності та наслідки вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності,наявність обставин, що пом`якшують покарання.

За таких обставин, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання, у виді штрафу в межах покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.369 КК України. Обмежень для призначення даного виду покарання - судом не встановлено.

Питання щодо речових доказів, судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо речових доказів у порядку, визначеному ст.100 КПК України, суд скасувавши арешт на грошові кошти в сумі 13 350 грн. на підставі ст.96-1, ст.96-2 КК України, вважає необхідним застосувати спеціальну конфіскацію щодо грошових коштів та передати їх в дохід держави.

Відповідно до вимог ч.1 ст.96-1КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення в тому числі й умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з п.4 ч.1 ст.96-2КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

При цьому суд врахував, що зазначені грошові кошти визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки саме з їх використанням обвинуваченим здійснювалася протиправна діяльність, а тому речовий доказ підпадає під критерії знаряддя вчинення злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 34 000 гривень.

Арешт, накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 23.04.2025 року на грошові кошти в загальному розмірі 13 350 гривень, по набранню вироком законної сили скасувати.

На підставі ст.96-1, ст.96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію щодо грошових коштів в сумі 13 350 гривень, які знаходяться на зберіганні в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та передати їх в дохід держави.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, а саме флеш носій Flash Wibrand USB 3/2 GEN1 Ant 128Gb silver з відеозаписом з портативної відеокамери (бодікамери) поліцейського за 18.04.2025 по набранню вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1