Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7558/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/680/25
Категорія ч.4 ст.187, ч.3 ст.357 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000766 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 28 квітня 2025 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

- за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна,

- за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.05.2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 24.06.2024 року.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжено на 60 днів, а саме по 26 червня 2025 року, включно.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати по даному кримінальному провадженню на залучення експерта в сумі 1514 ( одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп., на користь держави.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2024 року, після набрання вироком законної сили, скасовано, а саме на: чорну шкіряну сумку у вигляді барсетки, яка належить потерпілому ОСОБА_9 .

Питання про речові докази судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України та у апеляційній скарзі не оспорюється.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, ОСОБА_6 , 02.06.2024 близько 21 год. 30 хв., перебував біля торгівельного центру «Тріумф», що за адресою: м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 56А, де познайомився із ОСОБА_9 , з яким до 23 години 15 хвилин розпивали алкогольні напої.

Під час розпивання алкогольних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відбувся конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 , який раніше неодноразово засуджений за умисні злочини проти власності, в період запровадженого на території України воєнного стану, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, направлений на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 .

Так, в 23 години 15 хвилин, перебуваючи у вказаному місці та за вказаних обставин ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, скориставшись створеними умовами для реалізації свого злочинного умислу, діючи умисно, з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_6 застосував відносно нього фізичну силу, яка є небезпечною для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , а саме: наніс близько десяти ударів кулаками правої і лівої рук по обличчю та голові ОСОБА_9 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю і не міг чинити опір ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_9 не може чинити йому опір та стоїть навколішках на землі, зірвав з останнього чорну чоловічу сумку, виготовлену з шкірозамінника, вартістю 184,16 гривень, в якій знаходились особисті важливі документи ОСОБА_9 , а саме:

- посвідченням водія IOA№263987 від. 02.10.2001, видане ДАІ МВС УМВС м. Житомир на ім`я ОСОБА_9 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 , виданого Житомирським РВ УМВС України Житомирській області 14.08.1999;

- тимчасовий військовий квиток серії № НОМЕР_2 від 04.07.1983 на ім`я ОСОБА_9 ,

Після чого ступнями правої і лівої ноги наніс ще по одному удару відповідно в область обличчя ОСОБА_9 , чим спричинив ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді синця та рани на обличчі, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обох верхніх кінцівках.

Після цього, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 184,16 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , о 23 години 15 хвилин, перебуваючи біля приміщенням торгівельного центру «Тріумф», що знаходиться за адресою: вул. В. Бердичівська, 56А, м. Житомир, Житомирської області, діючи умисно, здійснюючи пошук майна, яким б можна було викрасти у ОСОБА_9 в сумці, якою він раніше заволодів під час розбійного нападу, виявив посвідчення водія IOA№263987 від. 02.10.2001, видане ДАІ МВС УМВС м. Житомир на ім`я ОСОБА_9 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 НОМЕР_3 , виданого Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області 14.08.1999; тимчасовий військовий квиток серії № НОМЕР_2 від 04.07.1983 на ім`я ОСОБА_9 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на викрадення вищевказаних документів, тобто вчинення незаконного заволодіння іншим важливим особистим документом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , розуміючи, що вказані документи, а саме: посвідченням водія IOA№ НОМЕР_4 від 02.10.2001, видане ДАІ МВС УМВС м. Житомир на ім`я ОСОБА_9 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 НОМЕР_3 , виданого Житомирським РВ УМВС України в Житомирській області 14.08.1999; тимчасовий військовий квиток серії № НОМЕР_2 від 04.07.1983 на ім`я ОСОБА_9 є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння вказаними документами, викрав зазначені посвідчення та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , розпорядившись ними на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення та постановити новий вирок, яким перекваліфікувати його дії з ч.4 ст.187 на ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання в межах санкції статті.

Сторона захисту вказує, що обвинувачений не викрадав сумку у потерпілого, а в них просто виникла бійка, а сумку він випадково зірвав та в подальшому залишив на парапеті через дорогу.

Вказує, що суд необґрунтовано відкинув клопотання захисту про визнання недопустимим доказом слідчого експерименту з потерпілим, оскільки не було запрошено понятих.

Стверджує, що суд прийшов до помилкового висновку, що ОСОБА_6 вчинив розбій.

Потерпілий ОСОБА_9 до суду не з`явився, був належним чином повідомлений та зазначив, що перебуває у м.Львові та немає можливості з`явитися в судове засідання, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, міркування прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст.357 КК України, обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку.

Обвинувачений ОСОБА_6 , як в суді першої інстанції так і апеляційному суді, вину свою не визнав та пояснив, що він не викрадав сумку у потерпілого, так як між ним і потерпілим виникла суперечка, тому що, потерпілий почав уявляти з себе боксера та почалась бійка, потерпілий сам його нецензурно «послав», коли потерпілий падав, сумка зачепилася за його руку і він звільняючи її зірвав сумку з плеча потерпілого, яку в подальшому залишив на парапеті через дорогу. Будь якого наміру викрадати сумку в нього не було, а бійку спровокував потерпілий.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції безпосередньо дослідивши докази, навівши їх у вироку спростував вказані показання обвинуваченого та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст.357 КК України.

Так, потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що він з обвинуваченим ОСОБА_6 познайомився на вул. Довженка в м. Житомирі, біля магазину «Тріумф», їхня розмова була недовгою, а вже пізніше розмова перейшла в конфлікт, між ними почалась бійка, на завершення бійки ОСОБА_6 забрав в нього його сумку з документами, він зірвав її з його плеча. Він пам`ятає, що ОСОБА_6 бив його по голові та тулубу, було близько 5 ударів, спочатку ОСОБА_6 бив його біля столу, потім вдарив його ногою і він впав, потім обвинувачений зірвав з нього сумку, в сумці були документи, водійське посвідчення, паспорт, ідентифікаційний код, довідка, військовий квиток, ОСОБА_6 зірвав з нього сумку і побіг. В поліцію він звернувся в цей же день, повідомив про крадіжку його документів. На наступний день йому зателефонував чоловік і повідомив, що на клумбі знайшов його документи і сказав йому, щоб він їх забрав за окрему суму, він звернувся до поліції і сказав, що йому пропонують його документи за гроші. Зустріч мала відбутись на вул. Довженка біля магазину, на зустріч він пішов сам, поліція стояла поруч, працівники поліції вже потім підійшли коли ця людина передала йому документи, ця особа сказала, що документи передав ОСОБА_10 , він передав цій особі документи за винагороду.

Показання потерпілого ОСОБА_9 висловлені ним у судовому засіданні, є послідовними, переконливими, оскільки вони повністю узгоджуються між собою щодо часу, місця, способу, обставин вчинення розбійного нападу та викрадення в нього документів, а також узгоджуються і з іншими доказами у справі.

Протоколом огляду місця події від 03.06.2024 року, згідно якого, слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_11 , провів огляд відкритої ділянки місцевості, що розташована за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 54А, поблизу ТЦ «Тріумф» . Присутній під час огляду ОСОБА_9 вказав на місце де йому було завдано тілесні ушкодження.

Актом судово-медичного обстеження №841 від 05.06.2024 року, згідно якого, у гр. ОСОБА_9 виявлено синець та рану на обличчі, синці та садно на обох верхніх кінцівках, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим та відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Протоколом огляду предмету від 15.08.2024 року, згідно якого, старший слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_12 , розглянувши матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000766 від 03.06.2024 року за ч.4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України, у приміщенні службового кабінету № 21 Житомирського РУП ГУНП за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 17, за участі потерпілого: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , провів огляд оптичного носія DVD-R диску, на якому містяться відео з камер спостереження з торгового центру «Тріумф» , що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 56-А. При огляді потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що саме на цих відеозаписах зображений він та невідомий чоловік, який наносить йому тілесні ушкодження та викрадає сумку з документами вказані на його ім`я.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2024 року, згідно якого, слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, за місцем проживання потерпілого , в присутності понятих, пред`явив потерпілому ОСОБА_9 фотознімки для впізнання, , ОСОБА_9 на запитання слідчого відповів, що може впізнати особу чоловічої статі , яка від 02.06.2024 року відкрито викрала в нього сумку та завдав ударів. Потерпілий ОСОБА_9 вказав, що впізнає особу яка зображена на фото №1.

Довідкою до протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 17.06.2024 року, згідно якої, особа зображена під №1 ж ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновком експерта №924 від 18.06.2024 року, згідно якого, було встановлено: на підставі даних судово-медичного обстеження на ім`я гр. ОСОБА_9 , враховуючи обставини справи, вказані в постанові про призначення судово-медичної експертизи та відповідаючи на поставлені запитання , експерти прийшов до наступних підсумків: 1-9. у гр. ОСОБА_9 виявлено синець та рану на обличчі, синці та садно на обох верхніх кінцівках, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, малоймовірно при падіння на поверхні, не виключено в термін та за обставин , вказаних обстеженим та як зазначено в постанові про призначення судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Висновком експерта №933 від 20.06.2024 року, згідно якого, експерт прийшов до наступних підсумків: 1,2 у гр. ОСОБА_9 , що вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути рука, затиснута в кулак, нога, тощо, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілим та як зазначено у відеозаписі на оптичному диску, в постанові про призначення судово-медичної експертизи , не є небезпечним для життя.

Протоколом огляду місця події від 18.06.2024 року, згідно якого, слідчий СВ Житомирського РУП на підставі заяви, в присутності понятих, провів огляд місця події, у службовому кабінеті №3 Житомирського РУП в м. Житомирі, вул. Лесі Українки, 17. У вказаному місці знаходиться громадянин , який назвався ОСОБА_6 , який добровільно в присутності понятих надав чорну шкіряну сумку, яку він викрав 02.06.2024 року.

Протоколом огляду предметів від 18.06.2024 року, згідно якого, слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_13 , провів огляд предмету: DVD-R диск з відеозаписом за участі потерпілого ОСОБА_9 , проведеним оглядом встановлено: відкривши відеозапис під назвою IP камера 2 Житомир В.Бердичівська 56_3838_0057_5199527» та зупинивши його о 21 год. 47 хв. 50 сек. 02.06.2024 року (Фотозображення N?1-4) на відео зображено як до магазину «Полісся продукт», що розташований за адресою: м. Житомир вул. В. Бердичівська, 56 В, заходить потерпілий ОСОБА_9 , який під час огляду зазначив, що саме він в білій футболці та при собі має чорну сумку на тілі в якій містяться документи, та яку у нього відкрито викрав чоловік, який знаходиться поряд з ним та який одягнутий в синю футболку та чорні штани, з яким він вживав спиртні напої. Додаток до протоколу огляду DVD-R диск досліджено безпосередньо в судовому засіданні.

Рапортом оперуповноваженого ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, згідно якого старший лейтенант поліції ОСОБА_14 , доповів, про те, що було встановлено, що до потерпілого ОСОБА_9 , 03.06.2024 надійшов телефонний дзвінок від невідомої особи, яка повідомила, що цього ж дня вона знайшла ОСОБА_9 , особисті документи, а саме: посвідчення водія, тимчасовий військовий квиток та паспорт громадянина України, виданий на прізвище ОСОБА_9 , при цьому невідомий за знайдені документи вимагав винагороду в розмірі 3000 грн.

Потерпілий ОСОБА_9 , погодився на умови та домовився про зустріч з невідомими чоловіком по вул. Довженка в м. Житомир, на 16 год. 30 хв. Згодом оперативні працівники та потерпілий ОСОБА_9 , прибули на вказану адресу, де в ході передачі документів, невідомий чоловік, який в ході розмови представився, як ОСОБА_15 , передав документи, та розповів, що дані документи він отримав від свого знайомого ОСОБА_16 , який попросив його передати дані документи власнику.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2024 року, згідно якого, старший слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_12 , у м. Житомирі, по вул. В. Бердичівська, поряд з буд. №64-А, за участю потерпілого ОСОБА_9 , в ході якого потерпілий показав та розказав обставини подій 02.06.2024 року де ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження та відкрито викрав його сумку з документами.

Будь-яких сумнівів, щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий експеримент з участю потерпілого проведено з порушенням, оскільки під час його проведення не були присутні поняті, є безпідставним та не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства з таких підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України, участь понятих не є обов`язковою при проведенні слідчих (розшукових) дій, за винятком випадків, прямо передбачених законом. Зокрема, участь понятих обов`язкова при проведенні обшуку (ст. 236 КПК) та огляду (у визначених випадках).

Проте, при проведенні слідчого експерименту, КПК України не містить вимоги обов`язкової участі понятих за умови безперервної фіксації процесуальних дій технічними засобами (відеозаписом), що і було зроблено у цьому провадженні.

Наявність понятих при проведенні слідчого експерименту не є обов`язковою умовою його допустимості, якщо хід і результати слідчого експерименту були належно зафіксовані технічними засобами у відповідності до вимог ст. 107 КПК України.

Отже, сам по собі факт відсутності понятих не впливає на допустимість чи достовірність результатів слідчого експерименту, якщо дотримано інші процесуальні гарантії, передбачені КПК України.

З огляду на викладене, слідчий експеримент від 15.08.2024 року з участю потерпілого ОСОБА_9 є належним та допустимим доказом у даному кримінальному провадженні.

Крім того, твердження захисника ОСОБА_7 , що суд першої інстанції відкинув його клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту є помилковими, оскільки з матеріалів справи слідує, що місцевий суд повно та всебічно дослідив вказаний протокол слідчого експерименту та визнав, що слідчий експеримент проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з такими висновками погоджується і колегія суддів.

На переконання апеляційного суду сукупність досліджених судом доказів спростовує версію обвинуваченого про те, що він не викрадав сумку у потерпілого, а між ними була лише бійка, а сумку зачепив випадково.

Так, відповідно до відеозапису з камери відеоспостереження з місця події, обвинувачений ОСОБА_6 зірвав сумку в потерпілого, коли той стоїть навколішках на землі, зробив це обома руками, наніс, ще декілька ударів ногами та покинув місце події.

Через деякий час після події злочину обвинувачений ОСОБА_6 добровільно віддав в присутності понятих чорну шкіряну сумку, яку він викрав 02.06.2024 року.

Крім того, 03.06.2024 року до потерпілого надійшов телефонний дзвінок від невідомої особи яка повідомила, що знайшла ОСОБА_9 особисті документи, при цьому вимагав винагороду в розмірі 3000 грн.

При зустрічі з цією особою, він повідомив, що дані документи він отримав від свого знайомого ОСОБА_16 , який попросив його передати дані документи власнику.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_9 детально відтворив механізм, послідовність нанесення йому тілесних ушкоджень та послідуючі дії його та обвинуваченого.

Дані протоколу цього слідчого експерименту узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_9 , наданими ним в судовому засідання суду першої інстанції та відеозаписом з камери відеоспостереження.

Таким чином, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_6 , в яких він вказує, що не вчиняв розбійного нападу на потерпілого та не мав наміру викрадати сумку з документами, а випадково її зірвав та залишив неподалік місця злочину, оскільки вони спростовані пояснення потерпілого та іншими доказами по справі.

На думку колегії суддів, вказані пояснення обвинувачений ОСОБА_6 заявив з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину проти власності.

Твердження захисника, що обвинувачений ОСОБА_6 залишив сумку неподалік місця злочину є голослівними, оскільки через деякий час сумку повернув добровільно ОСОБА_6 , про що свідчить проведений протокол огляду, а документи ОСОБА_17 , який повідомив, що їх отримав від обвинуваченого.

Захисник в апеляційній скарзі зазначає, що у цій справі не доведено, що його підзахисний мав намір заволодіти майном потерпілого і вважає, що в діях ОСОБА_6 наявний склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, однак колегія суддів не погоджується з такими доводами захисника.

Як уже було зазначено вище, місцевий суд, установивши фактичні обставини кримінального провадження, оцінивши всі зібрані докази відповідно до ст. 94 КПК з точки зору їх належності й допустимості, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку, здійснивши судовий розгляд у межах пред`явленого обвинувачення, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 в розбійному нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу в умовах воєнного стану і кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно зі ст. 187 КК розбій - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, зокрема слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Як встановлено судом ОСОБА_6 завдав ОСОБА_9 десять ударів кулаками правої і лівої руки по обличчю та голові, після чого потерпілий впав на землю та не міг чинити опір.

Коли ОСОБА_9 впав на землю, ОСОБА_6 зірвав з потерпілого сумку та ступнями правої і лівої ноги наніс ще по одному удару в область обличчя.

У результаті таких дій ОСОБА_6 потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

За таких установлених фактичних обставин справи апеляційний суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК, а тому відхиляє доводи сторони захисту щодо перекваліфікації дій обвинуваченого на ч.1 ст.125 КК України.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами.

Покарання ОСОБА_6 призначено з дотримання положень ст. 65 КК України, враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, за вчинення злочинів проти власності, умисного вбивства, відбував реальну міру покарання, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та під час іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, офіційно не працює, звертався до лікаря нарколога.

Крім того, суд врахував обставину, що пом`якшує покарання часткове визнання вини та обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Підстави вважати призначене ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст. 187, ч.3 ст.357 КК України та остаточне покарання призначене на підставі ст. 71 КК України очевидно несправедливим внаслідок його суворості апеляційний суд не вбачає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 28 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: