Справа № 545/1707/25
Провадження № 1-кп/545/438/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001348 від 10.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001348 від 10.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтовано тим, що 10.12.2014 року до Полтавського РВ надійшла заява від гр. ОСОБА_4 про те, що в період часу з 17:00 год. 09.12.2014 року по 10:00 год. 10.12.2014 року невідома особа шляхом пошкодження вікна проникла до житлового будинку, належного його батькам, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала ювелірні прикраси та інші речі на загальну суму близько 20 000 гривень.

Відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за № 0001348 від 10.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. За результатами досудового розслідування встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не представилось за можливе. Жодного доказу, який би вказував на особу, яка здійснила крадіжку майна, не здобуто. У зв`язку з викладеним, жодній особі про підозру у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення у встановленому законом порядку не повідомлялося.

Прокурор клопотання підтримав та прохав його задовольнити.

Потерпілий-заявник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву у якій категорично заперечив закриття провадження та зазначив, що органами досудового слідства взагалі ніякі слідчі дії по факту крадіжки не вчинялися.

Заслухавши пояснення прокурора та потерпілого, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.12.2014 року до Полтавського РВ надійшла заява від гр. ОСОБА_4 про те, що в період часу з 17:00 год. 09.12.2014 року по 10:00 год. 10.12.2014 року невідома особа шляхом пошкодження вікна проникла до житлового будинку, належного його батькам, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала ювелірні прикраси та інші речі на загальну суму близько 20 000 гривень.

Відомості по даному факту внесені до ЄРДР 10.12.2024 за №0001348 за ч.3 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено жодного доказу, що вказував би на особу, яка викрала майно ОСОБА_4 .

У ході проведення дізнання допитано свідків, 10.12.2014,25.12.2014,18.12.2014,22.01.2015,22.09.2020,07.04.2021 надано доручення оперативним підрозділам. Однак встановити особу, причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення, не вдалося.

У зв`язку з викладеним, жодній особі про підозру у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення у встановленому законом порядку не повідомлялося.

Відтак суд констатує, що орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи. Належні та ефективні заходи спрямовані на розкриття кримінального правопорушення і встановлення особи, яка його вчинила не були здійснені.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність, розумність строків.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З огляду на зазначене суд робить висновок, що досудове розслідування (дізнання) кримінального провадження не відповідає вимозі ефективності та всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013, заява № 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні досудове розслідування належним чином не здійснювалося, не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. Так зокрема заявником зазначено в заяві про злочин, що крадіжка вчинена з будинку належного його батькам при цьому в матеріалах відсутні будь які слідчі дії з вказаними особами.

З огляду на зазначене, суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження і повертає кримінальне провадження прокурору.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 49 КК України, ст. ст. 1, 2, 7, 91, 92, 284, 369, 371, 372, 392, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001348 від 10.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0001348 від 10.12.2014 повернути прокурору Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1