Справа № 711/9179/17
Номер провадження 1-кп/711/55/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

з участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілої ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0004418 від 26.05.2017року за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні дітей не має, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.12.2000 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 140 КК України до одного року позбавлення волі. Із застосуванням ст. 46-1 КК відстрочено виконання вироку на один рік;

14.10.2003 Драбівським районним судом Черкаської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15-185, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 187, 70 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК частково приєднаний невідбутий строк за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.12.2000 та остаточно призначено шість років позбавлення волі;

27.01.2010 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на вісім років;

29.11.2017 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_13 26.05.2017 близько 02.00 год., будучи особою, яка раніше вчинила розбій, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, спільно і за попередньою змовою із невстановленим у ході досудового розслідування чоловіком, вчинив розбійний напад на ОСОБА_12 , 1989 р.н., поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, за наступних обставин. Так у вказаний день і час ОСОБА_13 разом із невстановленою особою йшли по вулиці В. Чорновола в м. Черкаси, від вул.А.Лупиноса у сторону по вул. Чайковського, та помітили жінку - ОСОБА_12 , яка йшла у попутному напрямку і вирішили відкрито викрасти майно останньої. Коли ОСОБА_12 випередила вказаних чоловіків і знаходилась біля будинку №229/2 по вул. В.Чорновола в м.Черкаси, маючи умисел, направлений на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_13 за попередньою домовленістю із невстановленим у ході досудового розслідування чоловіком відразу наздогнали ОСОБА_12 та одночасно удвох почали наносити удари кулаками в область обличчя, носа та голови, а коли вона впала також наносили удари ногами в область голови та тулуба, чим спричинили їй тілесні ушкодження, а саме: крововиливи обличчя та голови, перелом кісток носа, рана обличчя, які згідно висновку експерта № 02-01/1530 від 23.08.2017 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого ОСОБА_13 разом з невстановленим чоловіком відкрито заволоділи чужим майном, що належить ОСОБА_12 , а саме: жіночою сумочкою коричневого кольору, вартістю близько 700 грн., в якій знаходився мобільний телефон «SAMSUNG», вартістю близько 800 грн., а також планшет «ASUS» чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4/1473 від 15.09.2017 становить 2400,00 грн., а всього заволоділи майном на суму близько 3900 грн., чим спричинили потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму і з місця вчинення злочину зникли.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_13 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.

Обвинувачений ОСОБА_13 винним себе в межах пред`явленого обвинувачення не визнав. Надав суду покази, що у 2017 був в Черкасах. Приїхав до брата ОСОБА_14 в квартиру АДРЕСА_2 , оскільки йому було потрібно зробити документи на квартиру. В квартирі також була дружина брата ОСОБА_15 . Вночі вони втрьох виходили купляти горілку. До місця де продавалась горілка треба було йти 5-7 хвилин, в приватний сектор, купили 1 л. горілки (самогонки) у дядька якогось і повернулися додому. Зранку наступного дня він поїхав від брата. Потерпілу до цього часу ніде і ніколи не бачив. При першому засіданні був планшет і курточка, а потім вона почала казати про сережки, і інші речі, які в неї викрали. До цього приїжджав в Черкаси не часто. Брат дав йому планшет, в якому було розбите скло, та попросив відремонтувати, потім або привезти або маршруткою передати. Гроші брат на ремонт не давав. Відремонтувати цей планшет він попросив свого знайомого ОСОБА_16 , який проживає в м. Києві. Коли перебував в СІЗО в Києві, дізнався що планшет крадений. Злочин не вчиняв. Просив його виправдати. Слідчі приїхали в день похорон, брали покази свідків.

Незважаючи на повне не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_13 вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними по справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що точної дати не пам`ятає близько 24 год., була весна, йшла по вул. Чорновола до бабусі. Донець з чоловіком йшли попереду неї, їх було двоє. Вона йшла по дорозі, вони по тротуару. На вул. Шкільній перейшла тротуар, там було освітлення. Раптово вони вдарили якимось прибором позаду в голову. Встала, розгледіла їх, вони її били, по обличчю кулаком по носу, голові, і ногами, від чого вона втратила свідомість. Жінка з приватного будинку до неї підбігла, вона їй сказала телефон чоловіка і втратила свідомість. Коли вона лежала, зняли сережки, планшет ОСОБА_17 і мобільний телефон Самсунг, які знаходились в сумці, паспорт, 4 пари сережок зняли, годинник, сережку з носа, і вона перебувала в реанімації після того два тижні, діагноз не пам`ятає. Слідчий проводив слідчий експеримент, впізнавала осіб які на неї напали. Впізнає по обличчю ОСОБА_18 як особу яка наносила їй удари, 100 відсотків. Були вдягнуті в темному спортивному одязі, в кепках темного кольору, один в кепці, другий без головного убору, в футболках, в кросівках, в руках пиво було у одного. Вони були вище ніж вона по росту. Чоловіки втекли після нападу. При призначенні покарання просила врахувати те, щоб він йшов служити на передову.

При додатковому допиті 27 січня 2025 року потерпіла ОСОБА_12 показала, що слідчий передав на відповідальне зберігання планшет, а курточку і штани, передали з лікарні. Штани, курточка в тому стані, які були, і може їх принести. Планшета зараз у неї немає, залишилась частина. Аккаунт на даний пристрій, інформація, яка містилася на планшеті, належить їй, фотокартки її в ньому були. Коли на неї напали, планшет знаходився в сумці (жовта жіноча сумка невеликого розміру, яка була через плече), а може і в курточці, не пам`ятає точно. Стверджує, що впізнає ОСОБА_19 , що саме ця особа наносила тілесні ушкодження, він був з братом на той момент. Хто саме забирав речі, вона не пам`ятає, оскільки була дуже побита, перебувала в реанімації. У неї було викрадено - два телефони, золото, паспорт, документи, планшет. Ключі і паспорт повернув слідчий пізніше. Планшет на даний час не зберігся, він розбився, залишились тільки запчастини, а саме екран. На даний час не пам`ятає чи писала розписку прокурору чи слідчому про те, що отримала на відповідальне зберігання. Планшет їй передавав слідчій в райвідділі на вул. Пастерівській, 104, після виписки з лікарні, через десь два тижні. Планшет не пам`ятає точно де був чи в сумці чи в кармані в курточці. Сумка була оранжевого кольору, одна відірвана ручка була, чи при «ривку», чи при паданні вона відірвалася, механізм як порвалась сумка вона пояснити не може. На неї напали позаду, вдарили скляною пляшкою по голові, відразу впала і почала себе відстоювати, битися почала з ними. Про те, що ОСОБА_20 був із братом, вона дізналася від слідчого.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що її батько займався ремонтом планшетів, обставин події точно не пам`ятає. В якому він був стані вона не знає. Мама приїхала з Донцем і так з`явився цей планшет. Донець був у свого брата, приїхав з планшетом, що його дав йому брат. Працівники поліції приходили, питали про планшет і забирали його, їй не цікаво було чому, тому вона в це питання не уточняла. Тим планшетом вона не користувалася, в ньому була карточка точно, більше не пам`ятає нічого. Працівники поліції її допитували, підписувала протокол допиту.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що являється цивільною дружиною ОСОБА_18 . ОСОБА_23 працював з її зятем. Зустрілися на веселі її доньки, коли поїхали на Київ із ОСОБА_24 , дома узнала про цей планшет. Брат дав йому цей планшет, попросив його відремонтувати. Планшет колишній чоловік відремонтував та він знаходився у неї в квартирі. Номер і серію планшету не знає, він був чорного кольору, більше нічого не знає. Ним ніхто не користувався, він працював, його включали, фото не бачила в ньому. Працівники поліції приїжджали, повідомили що по адресі пробили і планшет світився по її адресі, вилучали планшет, добровільно віддала його сама особисто працівникам поліції. Де він взявся вона знає, що брат попросив відремонтувати, більше не питала чому він в Черкасах його не відремонтував.

Свідок ОСОБА_15 , яка показала, що обвинувачений ОСОБА_23 є рідним братом її покійного чоловіка ОСОБА_25 до цього часу приїжджав часто із Києва до них. Приїздив переоформити житло по спадщині. Перебували за адресою її проживання за адресою: квартира АДРЕСА_2 . ОСОБА_23 подзвонив, та приїхав до них. Був близько доби. Увечері він та її чоловік відлучались із дому, пішли по пляшку. Їх не було не довго, вона вже лягла спати. Повернулись вони близько опівночі. Ніякої оргтехніки, сторонніх предметів, зокрема планшету не бачила у ОСОБА_26 . При ній ніякої розмови про планшет не було.

В судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

Протоколом огляду місця події від 26.05.2017 з фототаблицями до нього, за відомостями яких встановлено місце вчинення злочину, а саме прилегла територія (ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 , та проведений його огляд (т.2 а. 18-21).

Протоколом огляду місця події від 06.06.2017 з фототаблицями до нього, за відомостями яких встановлена ділянка проїжджої частини напроти будинку АДРЕСА_4 , на якій виявлена жіноча сумка коричневого кольору з вмістом: паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , 1989 року народження, предмети косметики, медичні препарати тощо (т.2 а.30) та проведений їх огляд (т. 2 а. 31-32).

Відомостями протоколу огляду місця події від 13.07.2017, за якими була оглянута квартира АДРЕСА_5 , в результаті якого був виявлений та вилучений планшет «ASUS» чорного кольору імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 (т.2 а. 34-37), який вподальшому оглянутий (т.2 а.38).

Документами на планшет «ASUS» чорного кольору імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 , які добровільно надала стороні обвинувачення потерпіла ОСОБА_12 , та які підтверджують її право власності на нього (т.2 а.44-45), який вподальшому оглянутий (т.2 а. 46).

Висновком експерта №02-01/1530 від 08.09.2017, за яким у ОСОБА_12 мали місце ушкодження: рана обличчя, крововиливи обличчя та голови, перелом кісток носа. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу вчинення злочину та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_12 тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, на які вона вказала в протоколі проведення слідчого експерименту від 21.07.2017.

Суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_10 , які від виклав в клопотанні від 24.10.2018 про визнання цього висновку експерта недопустимим доказом (т.1 а. 234-237), як то: 1)підозрюваному не було забезпечено право відводу експерта, 2)не забезпечена його особиста присутність під час проведення експертизи, 3)стороною обвинувачення не доведені повноваження експерта,4)експерта не попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову від поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, 5)не встановлена обстежувана особа за паспортом, 6)висновок не містить експерта даних потерпілої, з огляду на наступне.

Дійсно серед прав підозрюваного, передбачених ст. 42 КПК України, він має право брати участь у проведенні процесуальних дій, з якими ОСОБА_13 був ознайомлений 21.08.2017. Повторно з цими правами він був ознайомлений 13.10.2017. Правом на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування ОСОБА_13 не скористався, відомостей, що він клопотав перед стороною обвинувачення про це, він не довів. Обов`язок слідчого (прокурора) ознайомити підозрюваного з процесуальним документом, яким залучався експерт, норми, які діяли на час призначення судово-медичної експертизи, не встановлюють. Крім того, ОСОБА_13 не скористався такими правами при виконанні вимог ст. 290 КПК України, так як відмовився знайомитись з матеріалами кримінального провадження, що ще раз доводить, що невикористання ОСОБА_13 права на відвід експерта, особистої участі при проведенні експертизи (пункти 1, 2 клопотання) зумовлено не об`єктивними причинами, зокрема порушенням прав підозрюваного з цього приводу, а суб`єктивною поведінкою самого підозрюваного.

Не заслуговують на увагу твердження захисника про те, що не доведені повноваження експерта, так як стороною захисту не представлено протилежне (п. 3 клопотання).

Що стосується пункту 4 клопотання захисника, суд встановлює наступне, експерт ОСОБА_27 був попереджений про кримінальну відповідальність за відмову або ухилення від дачі висновку експерта та за дачу свідомо неправдивого висновку експерта, про що свідчить підпис експерта на цьому висновку (т.2 а. 66).

Також суд зауважує, що дослідження експерт проводив за медичними та процесуальними документами, а тому встановлювати обстежувану особа за паспортом та зазначати дані потерпілої в ньому не має необхідності (пункти 5, 6 клопотання).

Висновком експерта №4/1473 від 15.09.2017, за яким ринкова вартість планшету «ASUS» чорного кольору імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 на момент вчинення кримінального правопорушення станом на 26.05.2017 могла становити 2400,00 грн. (т.2 а. 53-55).

За таких обставин суд констатує, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_13 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 187 КК України підтверджена фактичними даними (доказами), які отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

Судом також досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_13 , який згідно довідки характеристики з місця проживання зарекомендував себе посередньо, скарг, заяв від мешканців на його поведінку не надходило, до кримінальної відповідальності раніше притягувався. Згідно довідки КНП «ЧОНД ЧОР» під наглядом не перебуває. Згідно довідки КНП «ЧОПНД ЧОР» під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Крім цього стороною захисту заявлено в клопотання про визнання зібраних доказів недопустимими, а саме на: планшет ASUS чорного кольору, імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 та документи на нього (а.с.89-90 т.5); висновок експерта №02-01/1530 від 08.09.2017 року (а.с.91 т.5); заяву про передачу речового доказу (планшету) потерпілій (а.с.142 т.5).

Проаналізувавши дані доводи суд прийшов до висновку про їх безпідставність з наступних підстав.

Так, суд виходить з того, що допустимість доказів це властивість, яка визначає здатність фактичних даних бути використаними у розгляді судової справи. Ця властивість забезпечується дотриманням таких правил: доказ повинен бути отриманий належним суб`єктом; із належного джерела; із додержанням належної правової процедури; доказ не повинен бути отриманий на підставі неприпустимого джерела та не повинен засновуватись на чутках.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №12 рп/2011 від 20.10.2011 визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Відповідно до положень статті 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно усталеної судової практики, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та постанови законного і справедливого рішення у справі.

Вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК України до наданих стороною обвинувачення доказів, суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи.

Суд, визнаючи доказ недопустимим з посиланням на статтю 87 КПК України, має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Крім того, суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору частини 1 статті 87 КПК України має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права та свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

Разом з тим, слід зазначити, що такі обставини у даному кримінальному провадженні судом не встановлені. Не наведено їх і захисником у своїх доводах. Суд вважає необґрунтованою позицію сторони захисту про те, що докази, надані стороною обвинувачення, є неналежними та недопустимими і, як наслідок, є підставою для виправдання обвинуваченого.

Така позиція суду узгоджується з практикою Верховного Суду (постанови Верховного Суду у справах №№426/22634/18, 137/1335/20).

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілої, свідка, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.

Твердження обвинуваченого надані в судовому засіданні про те, що він не причетний до даного злочину, суд оцінює критично та розцінює їх як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого йому обвинувачення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене обвинувачення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_13 суд кваліфікує ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , судом не встановлено.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; характеризується по місцю проживання посередньо; одруженого; офіційно не працюючого; раніше судимого; його відношення до скоєного; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра і на підставі викладеного суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді реального позбавлення волі.

Враховуючи суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим ОСОБА_13 злочину суд не знаходить підстав для звільнення його від покарання з випробуванням. Суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_13 положення ст.69 КК України, оскільки відсутні декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину підсудним, щоб дало можливість суду призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, на підставі ст.69 КК України.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за попереднім вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017, яким ОСОБА_13 засуджено до чотирьох років позбавлення волі, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно визначити сім років три місяці позбавлення волі із конфіскацією майна.

Зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_13 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017 період з 01.06.2017 по 12.02.2018 відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Зарахувати період з 13.02.2018 по 15.02.2018 до строку відбування покарання ОСОБА_13 із розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі відповідає одному дню позбавлення волі.

Зарахувати період з 16.02.2018 по 30.04.2021 ОСОБА_13 до строку відбування покарання із розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі відповідає двом дням позбавлення волі.

Станом на 26 травня 2025 року вважати ОСОБА_13 таким, що повністю відбув покарання за даним вироком.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією захисту прав людини і основоположних свобод та відповідатиме його особі.

Стягнути із ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 395,48 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_13 закінчився та підстав для його обрання не має.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100,118,126,369-371, 374,615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_13 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком сім років три місяці із конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за попереднім вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017, яким ОСОБА_13 засуджено до чотирьох років позбавлення волі, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно визначити сім років три місяці позбавлення волі із конфіскацією майна.

Зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_13 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017 період з 01.06.2017 по 12.02.2018 відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Зарахувати період з 13.02.2018 по 15.02.2018 до строку відбування покарання ОСОБА_13 із розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі відповідає одному дню позбавлення волі.

Зарахувати період з 16.02.2018 по 30.04.2021 ОСОБА_13 до строку відбування покарання із розрахунку один день перебування в слідчому ізоляторі відповідає двом дням позбавлення волі.

Станом на 26 травня 2025 року вважати ОСОБА_13 таким, що повністю відбув покарання за даним вироком.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 закінчився та підстав для його обрання не має.

Стягнути із ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 395,48 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: жіночу куртку жовтого кольору та жіночі штани салатового кольору, жіночу сумку коричневого кольору із вмістом, планшет «ASUS» чорного кольору імеі НОМЕР_1 , імеі НОМЕР_2 - залишити у власності потерпілої ОСОБА_12 ; документи на планшет «ASUS» - залишити в матеріалах кримінального провадження; чоловічу курточку сірого кольору, чоловічу курточку синього кольору, чорні чоловічі штани із написом «MasimaPorts» червоного кольору, футболку із зображенням дівчини, сірі штани, чорний чоловічий светр, чорний жакет комуфляжний повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1