Справа № 163/470/25
Провадження № 1-кс/163/430/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2025 року Слідчий суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах третьої особи ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000040,

в с т а н о в и в :

У клопотанні адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт військово-облікового документу №3 від 07.02.2025 року, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та свідоцтва про хворобу №1204, виданого військово-лікарською комісією КНП "Клініка Сімейний лікар" на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Клопотання обґрунтоване тим, що кримінальне провадження № 0000040 закрито, тому подальший арешт на майно вважає недоцільним, неактуальним та таким, що неправомірно обмежує його право власності.

Учасники в судове засідання не з`явились.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.4 ст.358 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26 лютого 2025 року за № 0000040, що підтверджено відповідним витягом.

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 03 березня 2025 року накладено арешт на вилучене на вилучені 26 лютого 2025 року під час проведення огляду місця події в міжнародному залізничному пункті пропуску "Ягодин", що по вулиці Привокзальній 13 в селі Римачі Ковельського району Волинської області, а саме: - військово-обліковий документ №3 від 07.02.2025 року, виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - свідоцтво про хворобу №1204, видане військово-лікарською комісією КНП "Клініка Сімейний лікар", видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном.

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 (м.Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області кримінальне провадження № 0000040 закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4 ст. 132 КПК України), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого, дізнавача або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Такі висновки зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (Постанова ОП ККС ВС від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22 (провадження № 51-4350кмо23).

У цій справі кримінальне провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, відповідно з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 березня 2025 року про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000040 від 26 лютого 2025 року.

За таких обставин, беручи до уваги те, що кримінальне провадження закрито дізнавачем, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припинили свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК, то подане клопотання про скасування арешту є безпідставне і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 в інтересах третьої особи ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000040 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1