У Х В А Л А

Справа № 149/972/25

Провадження №1-кп/149/111/25

04.06.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заявлене у кримінальному провадженні № 0000009, внесеному до ЄРДР 08.01.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопухів Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 22.05.2025 року призначено підготовче судове засідання.

03.06.2025 до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, які становлять значну суспільну небезпеку, покарання за які передбачено у виді позбавлення волі. Існують ризики, визначені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Окрім того, згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, що обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема за ст. 114-1 КК України застосовується запобіжних захід у виді тримання під вартою. Враховуючи це, прокурор просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, без визначення застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, з наведених у ньому підстав.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, навчається, має постійне місце проживання з батьками, отже достатнім вважає запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Представник потерпілого у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З обвинувального акта та доданих до нього матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України, відомості про які 08.01.2025 внесені до ЄДРДР № 0000009, зокрема щодо перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період, та умисному знищенні або пошкодженні чужого майна вчиненому шляхом підпалу.

Ухвалами слідчих суддів Вінницького міського суду від 10.01.2025 року, 06.03.2025 підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а в подальшому продовжено його на 60 днів. Ухвалою судді Хмільницького міськрайонного суду від 10.04.2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.06.2025.

В заявленому клопотанні прокурор зазначає про існування ризиків, визначених в п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України і обвинувачений може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення.

За змістом ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Бекчиєв проти Молдови» зазначає, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

ЄСПЛ в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому (від трьої до десяти років позбавлення волі), його молодий вік, стан здоров`я, не доведеність доводів сторони захисту про наявність стійких соціальних зв`язків, зважаючи на зміст обвинувачення, суддя дійшов висновку про існування ризиків, визначених у п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу буде не достатнім для запобігання вищевказаним ризикам. Відтак, суд відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, суддя доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За змістом ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, у тому числі і ст. 114-1 КК України. Отже, підстав для визначення розміру застави судом не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176 - 179, 194, 314-316, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів - задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів, тобто до 02.08.2025 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6