Справа № 344/3645/25
Провадження № 11-кп/4808/359/25
Категорія ч.4 ст.185 України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000044 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

- в с т а н о в и в :

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Івано-Франківськ, українку, громадянку України, проживаючої по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судимої, - востаннє вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2025 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого звільнена на підставі ст.75 КК України та встановлено іспитовий строк 1 рік, -

визнано винуватою та засуджено за ч.4 ст.185 КК України із застосуваннямч.1 ст.69 КК України призначено їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 5 років.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань за вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2025 року та за цим вироком, - у виді позбавлення волі на строк 5 років та пробаційного нагляду на строк 5 років, які слід виконувати самостійно.

На підставіст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставіст.76 КК України, покладено на неї обов`язки6

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Відповідно до ст. 59-1 КК України, покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави 2329 грн за проведення експертиз.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Згідно вироку, у вечірню пору доби 15 грудня 2023 року ОСОБА_8 , перебувала по вул. Пасічна, 1/17 в м. Івано-Франківськ, де проводила своє дозвілля у компанії потерпілого ОСОБА_11 . Перебуваючи у цій квартирі ОСОБА_8 побачила у вітальні на столі мобільний телефон марки «Redmi Note 9», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_11 та який лежав без нагляду. В цей час в ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. В подальшому ОСОБА_8 , реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою незаконного збагачення, в період дії на території України воєнного стану, який введений згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (з наступними змінами і продовженнями) таємно викрала мобільний телефон марки «Redmi Note 9», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вартістю 3343 гривень. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 покинула приміщення квартири, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану вище суму.

Крім цього, у після обідню пору доби 22 грудня 2024 року ОСОБА_8 перебувала по вул. Набережна імені Василя Стефаника, 38/26 в м. Івано-Франківськ, за місцем проживання потерпілого ОСОБА_12 , де у спальній на дивані побачила мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A15», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_12 та який лежав без нагляду. В цей час в ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_8 , у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (з наступними змінами і продовженнями), діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, керуючись корисливими мотивами та з метою незаконного збагачення, вважаючи, що за її діями ніхто з осіб, які б могли усвідомлювати факт протиправного заволодіння майном, не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A15», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , вартістю 5237 гривень. Після вчинення крадіжки ОСОБА_8 покинула приміщення квартири, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану вище суму.

З вироком суду не погодився прокурор, який не оспорюючи обвинувачення визнане судом доведеним та кваліфікацію дій обвинуваченої, вважає вирок суду незаконним внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення кримінального процесуального закону.

Доводами є те, що судом безпідставно призначено остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, що суперечить роз`ясненням зазначеним у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», встановлено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Вироком Тисменицького районного суду від 16 квітня 2025 року ОСОБА_8 засуджена за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого звільнена на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Кримінальні правопорушення по даному кримінальному провадженню обвинуваченою вчинені 15.12.23 року та 22.12.23 року, тобто до ухвалення вироку від 16.04.2024 року.

Івано-Франківський міський суд за ці правопорушення призначив покарання у виді пробаційного нагляду, яке підлягає відбуванню реально.

За таких обставин, суд не мав застосовувати положення ч.4 ст.70 КК України,оскільки кожний вирок має виконуватись самостійно.

Просить вирок змінити з цих підстав та виключити з резолютивної частини вироку щодо ОСОБА_8 абзаци 3-6.

Ухвалити, що вирок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2025 року за ч.4 ст.185 КК України слід виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду, прокурор підтримала апеляційну скаргу, а обвинувачена та її захисник не заперечували проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити частково виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є обґрунтованими.

Зі змісту оскарженого вироку видно, що при призначенні ОСОБА_8 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд першої інстанції, застосувавши ч.4 ст.70 КК України, призначив остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом повного їх складання. При цьому, суд не врахував, що у даному випадку вимоги застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

Такі висновки містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та підтверджені практикою ККС Верховного Суду, який зазначив: «Якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.»

Таким чином, суд першої інстанції допустив неправильне застосування Закону про кримінальну відповідальність, а тому апеляційну скаргу прокурора в цій частині слід задовольнити, змінивши оскаржуваний вирок в частині призначення покарання.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора про істотні порушення кримінального процесуального закону не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки прокурор в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляді не навів конкретні порушення, які законом віднесені до істотних, тобто перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Виключити з вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 застосування ч.4 ст.70, 75, 76 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженою вказаним вироком за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 5 (п`ять) років.

Вирок Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 виконувати самостійно.

Врешті вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5