Справа № 357/9078/25
У Х В А Л А

07 липня 2025 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4

про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001380, відомості про яке 14.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2025 на належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортний засіб марки «Opel Insignia» н.з. НОМЕР_1 та повернути його власнику.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001380, відомості про яке 14.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2025 року близько 10 год 40 хв. за адресою: с. Пятигори, вул, Ватутіна 101, водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Insignia» н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по головній дорозі помітив як з другорядної дороги праворуч від нього виїхав на великій швидкості малолітній велосипедист ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , (учень ліцею №4 м. Тетіїв) в результаті чого в результаті чого відбулося зіткнення.

Внаслідок ДТП малолітнього велосипедиста ОСОБА_5 було госпіталізовано до Київської обласної дитячої лікарні №2 (м. Біла Церква) з попереднім діагнозом: закритий перелом верхньої третини лівого стегна, відкрита рана правої гомілки.

14.06.2025 проведено огляд місця події під час якої було вилучено автомобіль «Opel Insignia» н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 15.06.2025 вилучений автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

18.06.2025 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на вказаний транспортний засіб накладено арешт з метою збереження речового доказу та запобігання його знищення, перетворення, відчуження чи приховування від органів досудового розслідування. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке зберегло на собі сліди його вчинення та яке може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, а також необхідність проведення інженерно-технічної експертизи.

На даний час транспортний засіб знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 3 км автодороги Р-17 (Біла Церква-Володарка).

У відповідь на адвокатський запит від 27.06.2025 старшим слідчим Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області повідомлено, що у кримінальному провадженні були проведені інженерно-технічна та судова технічна експертизи, а тому необхідність подальшого утримання транспортного засобу відпала. Однак питання про зняття арешту вирішено не було, що позбавляє ОСОБА_4 можливості реалізувати права власника.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не прибула, натомість надіслала до суду заяву, якою просить проводити розгляд справи у її відсутності, проти скасування арешту в частині володіння та користування не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані на його обгрунтування матеріали, прийшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2025 у вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на вилучений 14.06.2025 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська область, Білоцерківський раойн, с. П`ятигори, вул. Ватутіна, 101, майно, а саме: автомобіль марки «Opel Insignia» н.з. НОМЕР_1 із накладенням заборони володіння, користування та розпорядження ним.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником транспортного засобу «Opel Insignia» н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ухвали слідчого судді арешт на вилучене майно було накладено з метою збереження речових доказів у справі для проведення у справі відповідних судових експертиз та проведення слідчого експерименту. На час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що вказані слідчі дії із автомобілем проведені.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном та вважає доцільним частково скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.06.2025 у кримінальному провадженні № 0001380 від 14.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: на автомобіль марки «Opel Insignia» н.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_4 в частині володіння та користування ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту майна.

Поряд з тим, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування не завершено, автомобіль має статус речового доказу у кримінальному провадженні, тому вважає, що актуальність заборони щодо відчуження та розпорядження цим майном не зменшилась.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 169, 174, 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити частково клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001380, відомості про яке 14.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2025 на автомобіль марки «Opel Insignia» н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 3-й км автодороги Р-17 (Біла Церква-Володарка) - в частині володіння та користування ним.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області безоплатно повернути автомобіль марки «Opel Insignia» н.з. НОМЕР_1 , його власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7