Провадження № 1-кп/537/237/2025
Справа № 537/3669/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000209 від 30.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кременчук Полтавської області, громадянки України, українки, з середньо спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, на утриманні непрацездатних, малолітніх та неповнолітніх осіб не маюча, є особою з інвалідністю 3-ї групи, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 25.09.2003 Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком на 3 роки;

- 15.01.2004 постанова Крюківського районного суду міста Кременчук Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України від відбування покарання звільнена за п. «Б», 6 ст. 1 ЗУ «Про амністію», ст.. 282 КПК України; вирок набрав законної сили 23.01.2004 року;

- 10.02.2005 Корабельним районним судом міста Миколаїв за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України приєднати покарання по вироку від 25.09.2003 року до відбуття 5 років 3 місяці позбавлення волі;

- 01.10.2014 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 321 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

- 10.12.2014 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 17.01.2015 Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 15.04.2015 Автозаводським судом міста Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі; на підставі ч. 2 ст. 70 КК України приєднати 8 місяців позбавлення волі по вироку Крюківського районного суду міста Кременчук Полтавської області від 17.01.2015 року ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання 2 роки 8 місяців позбавлення волі;

- 11.04.2017 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст.. 74 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 15.05.2017 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 21.06.2017 Крюківським районним судом міста Кременчук Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 УУ України частково приєднати вирок Автозаводського районного суду міста Кременчук Полтавської області від 15.05.2017 року ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України 2 роки 1 місяць позбавлення волі, остаточне покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 26.07.2017 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати вирок Автозаводського районного суду міста Кременчук Полтавської області від 15.05.2017 року ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України 2 роки 1 місяць позбавлення волі, остаточне покарання 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 15.11.2017 Апеляційним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 06.12.2017 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати вирок Крюківського районного суду міста Кременчук Полтавської області від 21.06.2017 року 3 роки 6 місяців позбавлення волі та Комсомольського міського суду Полтавської області від 26.07.2017 року по ухвалі Апеляційного суду Полтавської області 2 роки 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання 4 років позбавлення волі;

- 27.02.2018 Крюківським судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі; звільнити від покарання по амністії;

- 17.07.2018 Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 11.11.2019 Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- 21.08.2020 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі, звільнилась з місць позбавлення волі 16.09.2020 по відбуттю строку покарання;

- 17.03.2021 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 31.05.2021 Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, 71 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 20.04.2022 Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 16.06.2022 Світловодьким міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнилась з місць позбавлення волі 28.04.2023 по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025 близько 16 год 20 хв ОСОБА_4 перебувала біля 3-го під`їзду будинку № 31/20 по вул. Театральній у місті Кременчуці Полтавської області, де помітила на лавочці, яка знаходиться біля під`їзду, рюкзак, який лежав без нагляду. Після чого у ОСОБА_4 виник прямий умисел направлений на таємне викрадення майна в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (реєстр. № 2102-IX; в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб) зі змінами, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вважаючи, що її дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи поряд з лавкою, яка знаходиться біля 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, викрала з рюкзаку мобільний телефон марки «Motorola» модель «Moto G04s 4/128GB», Concord Black, imei 1/2: НОМЕР_1 », вартістю 3413,33 грн., що належить ОСОБА_5 .

У подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3413,33 грн.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує дії останньої за частиною 4 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Потерпіла ОСОБА_5 належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засіданні, однак до суду за викликом не прибула, надавши заяву в якій прохала розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності.

Приймаючи до уваги думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без потерпілої, оскільки за відсутністю останньої можливо з`ясувати всі обставини справи.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінуємого їй кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялася, визнає фактичні обставини справи, суду підтвердила факт вчинення кримінального правопорушення за таких обставин, як це вказано в описовій частині вироку, прохала суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин її допитом та дослідженням характерізуючих матеріалів щодо особи останньої.

Покази обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення частини 3 статті 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 статті 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Обираючи міру покарання, суд, відповідно до вимог статті 65 КК України приймає до уваги тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, особу обвинуваченої яка раніше судима, за місцем проживання характеризується позитивно.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини кримінального правопорушення, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, їй повинно бути призначено необхідне та достатнє покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог статті 75 КК України.

Суд прийшов до переконання, що дана міра покарання відносно обвинуваченої є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального проступку та особу обвинуваченої.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог частини 5 статті 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою, в якій прохала суд стягнути з обвинуваченої завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 3413,33 грн.

Статтею 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно за змістом статей 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи факт доведеності в судовому засіданні причетності обвинуваченої до викрадення належного потерпілій майна за викладених у обвинувальному акті обставинах та те що позовні вимоги щодо відшкодування завданої матеріальної шкоди обвинувачена в судовому засіданні визнала в повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілої завдану злочином матеріальну шкоду у визначеному останньою в судовому засіданні розмірі.

Питання про долю речових доказів, підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Оскільки відповідно до вимог статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, то суд вважає за необхідне, на виконання зазначених вище вимог Закону стягнути з ОСОБА_6 документально підтвердженні витрати пов`язанні із проведенням по кримінальному провадженню експертизи в розмірі 1782,80 грн.

Обрану ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись статтями 369,370 Кримінально-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинувачені за частиною 4 статті 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог статті 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом пробації; повідомляти органи пробації про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1782,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3413,33 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Речовий доказ диск із відеозаписом камер відео спостереження розташовані на магазині «Маркетопт» за адресою: Полтавська область місто Кременчук вулиця Театральна залишити в матеріалах кримінального провадження.

Обрану ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1