Справа № 750/9744/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/361/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

підозрюваного - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу начальника 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Чернігівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000081 від 30 квітня 2025 року щодо:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Катеринівка, Дунаєвецького району, Хмельницької області, громадянина України, одруженого, командира військової частини НОМЕР_1 , депутата Ніжинської міської ради, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 з,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 262 КК України.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави до 13 вересня 2025 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчий довів та надав достатні докази про обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею177 КПК України, також, буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого і застосувати відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що надані стороною обвинувачення матеріали є недостатніми для прийняття висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_12 , оскільки військова техніка, яка за версією сторони обвинувачення не перебувала на обліку у частині, насправді була належним чином облікована у ВЧ НОМЕР_1 відповідно до чинного законодавства і сторона захисту надавала перелік документів, які підтверджують факт оприбуткування (обліку) всього наявного трофейного майна, а факт наявності трофейної техніки на балансі ВЧ НОМЕР_1 був підтверджений і листами частини до Командування Сил підтримки ЗСУ. Вказує, що заявлені у клопотанні ризики являються лише припущенням, оскільки ОСОБА_12 , після проведення слідчих дій на території ВЧ НОМЕР_1 та його допиту, залишався на робочому місці та не здійснював жодних дій, які можна було б розцінити, як переховування від органів досудового розслідування, всі документи та речі, які мали значення для даного кримінального провадження, були вилучені органом досудового розслідування, також було допитано багатьох свідків і жодного випадку здійснення тиску на них з боку ОСОБА_12 не було зафіксовано. Звертає увагу, що ОСОБА_12 в межах іншого кримінального провадження неухильно виконував та продовжує виконувати покладені на нього обов`язки. Захисник вважає, що слідчий суддя відмовив у застосуванні до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки без належного та достатнього обґрунтування.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_8 додатково зазначає, що слідчим суддею не наведено жодного обґрунтування щодо можливості для застосування застави, як альтернативного або більш м`якого запобіжного заходу і орган досудового розслідування у клопотанні послався на відсутність підстав для визначення розміру застави з підстав наявної кваліфікації за ч. 1 ст. 1141 КК України, однак положення КПК України не закріплюють можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативної застави і абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України визначає саме право, а не обов`язок слідчого судді не визначати розмір застави під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказує, що у рішенні від 19 червня 2024 року №7-р(ІІ)/2024 КСУ зробив висновок, що за ч. 6 ст. 176 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено, як безальтернативний винятковий запобіжний захід і вказана норма забезпечує слідчому судді можливість застосувати такий запобіжний захід лише на підставі вмотивованого судового рішення.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисників - адвокатів, щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_12 слідчим суддею виконані вимоги ст. ст. 193, 194 КПК України. Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_12 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя встановив достатність доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри і ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно матеріалів провадження слідчим відділом Управління СБ України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 30 квітня 2025 року.

16 липня 2025 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 262 КК України та затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Повідомивши ОСОБА_12 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 262 КК України, слідчий зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальні правопорушення, за які передбачене покарання Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_12 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , слідчим суддею з`ясовано, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_12 , необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході апеляційного розгляду.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя в сукупності із вищезазначеним, взяв до уваги дані про особу підозрюваного, тяжкість та конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, покарання, яке йому загрожує.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов до правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Крім того, з урахуванням доведеності обставин, які свідчать про потребу застосування до ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать на даному етапі досудового розслідування належного виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що слідчий суддя необґрунтовано обрав відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Твердження апелянта про неврахування слідчим суддею певних обставин щодо підозрюваного не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність обрання даного виду запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо визначення відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у виді застави, то апеляційний суд не може визнати їх слушними.

Так, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

На думку апеляційного суду, враховуючи зміст оголошеної ОСОБА_12 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, щодо останнього обґрунтовано обумовлено необхідність застосування обмежень, які передбачені нормою ч. 4 ст. 183 КК України щодо права суду не визначати розміру застави. Доходячи до такого висновку, апеляційний суд враховує, що відповідно до підозри, ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі і передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Таким чином, апеляційний суд, враховуючи викладені обставини та беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визначення ОСОБА_12 застави.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_12 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4