Справа № 296/611/24
УХВАЛА

Іменем України

30 квітня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника відділу Житомирського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_6 про визначення порядку застосування покарання засудженому ОСОБА_5 , -

УСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира 17.04.2025 надійшло подання начальника відділу Житомирського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_6 , у якому просила, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 71 КК України, визначити порядок застосування покарання засудженому ОСОБА_5 за вироками Корольовського районного суду м. Житомира від 25.01.2024 та Корольовського районного суду м. Житомира від 14.02.2025.

Прокурор та представник органу пробації висловили думку щодо задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 також не заперечував щодо задоволення подання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання, суд доходить висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Визначення порядку застосування покарання за наявності кількох вироків можливе, якщо виявиться, що стосовно засудженого існує вирок, який не виконано і про який не було відомо суду, який постановив останній за часом вирок (п.п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року за № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків»).

Не підлягають розгляду під час виконання вироків, питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, зокрема призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання за кількома вироками не було вирішено (п.п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 1990 року за № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків»).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 4 ст. ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 25.01.2024 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 03.03.2025 вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 25.01.2024 щодо ОСОБА_5 залишено без змін.

Вирок набрав законної сили 03.03.2025.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 14.02.2025 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Вирок набрав законної сили 18.03.2025.

Таким чином, за наявності щодо засудженого ОСОБА_5 кількох вироків, питання про застосування остаточного покарання має бути вирішено місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України та визначити остаточне покарання засудженому за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі викладеного та керуючись статтями 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника відділу Житомирського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про визначення порядку застосування покарання засудженому ОСОБА_5 , задовольнити.

Привести у відповідність вироки Корольовського районного суду м. Житомира від 25.01.2024 та Корольовського районного суду м. Житомира від 14.02.2025 щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при призначенні покарань за сукупністю вироків, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України та визначити остаточне покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу його фактичного затримання, з 30 січня 2025 року.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 16.01.2024 до 25.01.2024 з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1