Провадження 1-кп/193/53/25
В И Р О К

іменем України

22 серпня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області матеріали кримінальних проваджень за № 0000193 від 11.09.2024 та за № 0000044 від 13.09.2024 відносно:

ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кринички Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину 2021 року народження, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 на посаді механіка - водія парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, раніше судимого:

1) 13.06.2025 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком 1 рік і 6 місяців;

2) 18.07.2025 Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі,

за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом установлено, що ОСОБА_3 в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, тривалий проміжок часу, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає в одному помешканні, пов`язаний спільним побутом, має взаємні права та обов`язки, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_3 20.03.2024 o 20:00 год., перебуваючи за адресою їх спільного з потерпілою особою місця проживання: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_6 , а саме вчинив сварку та виганяв її з будинку. У зв`язку з цим, за вказані протиправні дії було складено протокол про адміністративне правопорушення та згідно постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 (ЄУН 193/523/24), визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства психологічного характеру, 31.05.2024 о 23:00 год, знаходячись за вищевказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, висловлював образи та погрози фізичною розправою відносно дружини ОСОБА_6 . У зв`язку з цим за вказані протиправні дії було складено протокол про адміністративне правопорушення та згідно постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області (ЄУН 193/952/24) від 11.06.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин.

Окрім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, психологічного характеру 13.08.2024 о 21:00 год, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, висловлювався нецензурного лайкою відносно дружини ОСОБА_6 . У зв`язку з цим, за вказані протиправні дії було складено протокол про адміністративне правопорушення та згідно постанови Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 (ЄУН 193/1489/24), визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання громадських робіт строком на 50 (п`ятдесят) годин.

В подальшому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 перебуваючи за їх спільним з потерпілою особою місцем проживання: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, систематично продовжив вчиняти домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 , яке виразилось у психологічному насильстві та вчиненні наступних дій, а саме: 10.09.2024 приблизно о 18:00 год. висловлювався нецензурною лайкою у сторону ОСОБА_7 , погрожував фізичною розправою, внаслідок чого остання викликала працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та зафіксували факт вчинення з його боку домашнього насилля.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , у період часу з березня 2024 року по 10 вересня 2024 року заподіяв своїй дружині ОСОБА_6 систематичні психологічні страждання, що виразились в словесних образах, погрозах, які викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, внаслідок чого погіршилась якість життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини, що призводить до психологічних страждань або погіршення якості життя потерпілої особи.

Окрім того, ОСОБА_3 11.09.2024 приблизно о 07:00 год., перебуваючи у приміщенні літньої кухні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своєю дружиною ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , в момент коли потерпіла ОСОБА_6 лежала на дивані, ОСОБА_3 умисно завдав їй один удар рукою зжатою в кулак в ділянку обличчя потерпілої, а саме в ділянку лівого ока. Після чого, коли потерпіла ОСОБА_6 піднялася з дивана, ОСОБА_3 наніс потерпілій не менше двох ударів кулаком в ділянку лівого та правого плеча, не менше двох ударів кулаком в ділянку спини, а також один удар кулаком в ділянку обличчя, а саме в ділянку правої надбрівної частини. В подальшому, коли потерпіла намагалася втекти від ОСОБА_3 , він почав хапати її руками за шию, намагаючись її утримати, після чого перебуваючи вже на подвір`ї домоволодіння, ОСОБА_3 правою рукою схопив її за волосся та відштовхнув від себе, в результаті чого потерпіла впала на цегляну доріжку зовнішньо-бічною поверхнею лівого плеча.

Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, саден шиї, тулуба, правого плеча, які за своїм характером, згідно висновку судово-медичного експерта №1853 від 02.10.2024, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень не визнав. Не заперечував факту завдання їй тілесних ушкоджень та систематичного вчинення щодо неї домашнього насильства, але наголосив, що потерпіла ОСОБА_3 завжди першою його постійно провокувала на сварки своєю поведінкою та ставленням до дітей, зокрема вона сама часто зловживала алкогольними напоями, й будучи заміжньою жінкою спілкувалася з іншими чоловіками.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях підтверджується наведеними нижче доказами, а саме:

Свідченнями потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні, з яких видно, що вони з чоловіком співмешкають з 2016 року, за цей час вони кілька разів сходилися та розлучалися. У неї на утриманні перебуває четверо неповнолітніх дітей, обвинувачений є батьком одним з її дітей. Причиною таких розтавань було саме систематичне вчинення ним домашнього насильства щодо неї. Востаннє вони знову зійшлися проживати разом у липні 2021 року, коли він пообіцяв їй поводитися нормально, але з початку 2024 року ОСОБА_3 став зловживати алкогольними напоями, через що у них виникали сварки в ході яких він постійно став знову ображати її нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою, а на ґрунті безпідставних ревнощів ще й неодноразово сильної її бив. Наголосила, що далеко не на всі випадки домашнього насилля вона викликала поліцію. Коли ж викликала поліцію, останні про прибуттю заспокоювали ОСОБА_3 , складали адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП. Останній неодноразово відбував адміністративні стягнення за вчинення домашнього насильства, які призначав йому суду, але це його не виправляло, навпаки він ставав ще більш агресивнішим, сердився на неї, що вона завжди викликає до нього поліцію, і після вживання алкогольних напоїв він продовжував вчиняти щодо неї домашнє насильство. Так 10.09.2025 близько 18:00 год. вона перебувала вдома по АДРЕСА_2 , де цього дня у неї у гостях була кума ОСОБА_8 зі своїм чоловіком де вони всі разом вживали алкогольні напої, під час застілля її чоловік ОСОБА_3 , який сп`янів від вживання алкоголю, приревнував її до кума і вчинив на цьому грунті з нею сварку під час якої виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виганяв її з будинку, тобто здійснював на неї психологічний тиск. Внаслідок таких дій вона пішла з дому та викликала поліцію, які по прибуттю склали на ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення та поїхали.

Після складання протоколу, вона боялася повертатися додому через імовірне побиття її чоловіком. Тому майже півночі вона провела на вулиці біля огорожі неподалік її домоволодіння та спілкувалася по телефону з подругою ОСОБА_8 , яка її заспокоювала та підбадьорювала. Потім вона втомилася і пішла спади у сарай власного домоволодіння, оскільки чоловік був у будинку з дітьми і вона боялася його розбудити. Ближче до ранку вона почула як заплакала наймолодша дитина, тому вона тихо зайшла у приміщення будинку звідки забрала цю дитину та пішла з нею спати у ліжко у літній кухні. Наступного дня, 11.09.2024, приблизно о 07:00 годині вона прокинулася від того, що ОСОБА_3 став бити її сплячою, зокрема він завдав їй один удар кулаком в обличчя, в область лівого ока. Піднявшись із ліжка, чоловік кричав: «Я тобі с*ка зроблю, що ти на мене поліцію викликаєш. Ти захотіла розлучення? Грошей захотіла?». Після чого, останній почав її бити кулаками, а саме наносити хаотичні удари по плечам (не менше одного разу по кожному плечі окремо), по спині, між лопатками (не менше двох ударів), також один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме в область правої надбрівної частини. Коли вона намагалася вийти на вулицю, останній почав хапати її своєю лівою рукою за горло, таким чином щоб вона не змогла від нього відійти, та у цей же момент ОСОБА_9 взяв до правої руки сковорідку, яка на той час лежала у раковині, та наніс їй один удар по потиличній частині голови. Вирвавшись від останнього, вона вийшла з приміщення літньої кухні на подвір`я, проте ОСОБА_3 її наздогнав, схопив її правою рукою за волосся та відштовхнув від себе, в результаті чого вирвав їй жмут волосся і вона впала на цегляну доріжку та вдарилася ліктем. В цей час додому від бабусі прийшла донька ОСОБА_10 і чоловік припинив її бити. Вона попросила доньку ОСОБА_10 зателефонувати в поліцію та повідомити, що її побив чоловік. Після здійснення дзвінка до поліції, ОСОБА_3 сів на мотоцикл та поїхав у невідомому напрямку. На момент приїзду працівників поліції, чоловік вдома був відсутній.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка розповіла, що вона приходиться хрещеною матір`ю та часто буває в останніх в гостях за адресою: АДРЕСА_2 . Неодноразово була свідком вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_6 , в ході якого він ображав її нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, також вона одного разу на її очах ОСОБА_3 бив свою дружину. 10.09.2025 у вечірній час вона прийшла до потерпілої, як своєї куми зі своїм чоловіком у гості, де вони розпивали алкогольні напої. ОСОБА_3 під час застілля внаслідок вживання алкогольних напоїв сп`янів і став на грунті ревнощів ображати ОСОБА_6 нецензурною лайкою і погрожувати їй фізичною розправо внаслідок чого вона викликала поліцію. Свідок прийшла додому, коли їй зателефонувала пізно потерпіла і сказала, що вона боїться йти додому, оскільки чолові її поб`є, тому вони довго ще розмовляли з нею у ночі, а коли вже було дуже пізно потерпіла сказала, що піде спати у літню кухню. Вранці наступного дня, під час розмови по телефону з ОСОБА_6 вона почула як її б`є чоловік, коли вона прийшла цього дня до неї додому то побачила вже її побиту. Наголосила, що вона не вперше страждає від побиття ОСОБА_3 .

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка розповіла, що ОСОБА_3 часто вживає алкогольні напої, після чого вчиняє систематично домашнє насильство психологічного характеру, в ході якого ображає ОСОБА_6 нецензурною лайкою та погрожує фізичною розправою, були випадки коли чоловік кидався на неї з ножем та пневматичною гвинтівкою, внаслідок чого часто викликає потерпіла поліцію.

Також вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000193 від 11.09.2024, згідно якого внесено відомості за фактом вчинення відносно ОСОБА_6 домашнього насильства (к.п. а.с. 2).

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.09.2024 за заявою ОСОБА_6 , згідно якого вказала, що ОСОБА_3 систематично вчиняє відносно неї домашнього насильства (к.п. а.с. 9).

- заборонний припис від 10.09.2025 стосовно ОСОБА_3 (к.п. а.с. 58)

- постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, яким визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчиненого 20.03.2024 та 29.03.2024 відносно ОСОБА_6 (к.п. а.с. 59-60).

- постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11.06.2024 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, яким визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчиненого 01.06.2024 відносно ОСОБА_6 (к.п. а.с. 63).

- постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20.08.2024 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, яким визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчиненого 13.08.2024 відносно ОСОБА_6 (к.п. а.с. 67).

Зазначені письмові докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, є допустимими та належними, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним, відповідають показанням потерпілої та свідків по справі.

Також вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_6 про вчинене відносно нього кримінального правопорушення від 11.09.2024, з якого видно, що вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 11.09.2024, близько 07 год 00 хв. почав бити кулаками по її тілу та обличчі, схопив сковорідку якою вдарив по затилку її голови (к.п. а.с.6);

- витягом з ЄРДР № 0000044, до якого 13.09.2024 внесені відомості за заявою ОСОБА_6 про спричинення їй тілесних ушкоджень (к.п. а.с.1);

- висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 1733 від 13.09.2024 в якому зазначено, що при обстеженні потерпілої ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, саден обличчя, шиї, тулуба, правого плеча, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю не більше шести діб. Беручи до уваги ступінь їх загоєння (синці з відносно чіткими контурами, скоринки саден розташовані вище рівні шкіри), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати терміну вказаному обстежуваним (к.п. а.с.9-10).

- висновком експерта № 1853 від 01.10.2024, згідно якого визначено, що виявлені синці та садна обличчя шиї, тулуба, правого плеча за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 ти днів. Характер тілесних ушкоджень у потерпілої свідчить про утворення синців від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом удар (удар стиснення) ,саден від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом тертя ковзання. На тілі потерпілої виявлено 9 точок прикладень фізичної сили. Наявні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, конструктивні особливості яких не відобразились, такими предметами могли бути кулак руки, взута нога та інші тверді тупі предмети, які мали подібні властивості. Ступінь загоєння виявлених ушкоджень (синці з відносно чіткими контурами, скоринки саден розташовані вище рівня шкіри), свідчить про термін їх виникнення 11.09.2024. Локалізація та характер виявлених ушкоджень не характерні для виникнення внаслідок падіння на площину. Ушкодження могли утворитись при механізмі на яких вона сама вказує, про що свідчить локалізація та характер виявлених у неї ушкоджень (к.п. а.с. 20-21).

Отже, експертом було встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_6 , що в свою чергу підтверджується поясненнями потерпілої і узгоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого та наслідками, які настали.

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_6 від 30.09.2024 з фотофіксацією цієї слідчої дії під час проведення якого, потерпіла показала яким чином обвинувачений наніс їй удари кулаками в область обличчя, плечам, спині, між лопатками, та в область правої надбрівної частини, удар пательнею у потилицю, що призвів до тілесного ушкодження (к.п. а.с. 15-17).

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Сукупність досліджених доказів свідчить про те, що обвинуваченим ОСОБА_3 неодноразово, щонайменше чотири рази на протязі березня-вересня 2024 року, вчинялося домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 , що вказує на вчинення ним злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини, що призвело до психологічних страждань або погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство).

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 що умисного нанесення потерпілій ОСОБА_6 ударів кулаками в область обличчя, плечей та спини потерпілої, внаслідок якого останній заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді саден та синців обличчя, шиї, тулуба, правого плеча, які викликали розлад здоров`я потерпілої тривалістю не більше шести діб, кваліфіковано правильно за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України, відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим відносно дружини (щожо кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України).

Мотиви призначення покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив умисні кримінальні правопорушення, один з яких є кримінальним проступком.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який на даний час розлучений, на утриманні має одну малолітню дитину, під час вчинення кримінальних правопорушень був військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 , відповідно до характеристики наданої за місцем несення військової служби характеризується негативно, зокрема допускав самовільне залишення місця служби, у зв`язку із чим було порушено кримінальне провадження за ст. 429 КК України, а 30.03.2024 взагалі без поважних причин не з`явився з відпустки до місця служби в пункті постійної дислокації військової частини, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має задовільний стан здоров`я, не працює, на час розгляду цієї справи має дві судимості, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому з урахуванням положень ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин кримінальних проваджень, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжким злочином та кримінальним проступком, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання проте наявність обставини, яка обтяжує покарання, не усвідомлення обвинуваченим скоєного, суд вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді виконання ним громадських робіт на максимальний строк, визначений санкцією вказаної статті, тобто 200 годин, а за ст. 126-1 КК України - призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки.

З урахування положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, виходячи з правил, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, за якими за сукупністю кримінальних правопорушень менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи із співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, тобто 200 годинам громадських робіт відповідають 25 днів обмеження волі, тому ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки і 25 днів.

При цьому, оскільки дані кримінальні правопорушення були скоєні обвинуваченим ОСОБА_3 у період з березня по вересень 2024 року, тобто до постановлення попереднього вироку Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.07.2025, згідно з яким його було засуджено за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, то обвинуваченому належить призначити остаточне покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинанням менш суворого покарання більш суворим.

Обвинувачений ОСОБА_3 на час розгляду цього кримінального провадження вже відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вищезгаданим вироком суду, тому за змістом приписів ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи йому, як особі, яка вчинила домашнє насильство, визначати недоцільно.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Заходи забезпечення у межах даних кримінальних проваджень до обвинуваченого не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин;

- за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Згідно правил ч. 1 ст. 70, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань з розрахунку, що одному дню обмеження воді відповідають вісім днів громадських робіт, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки і 25 (двадцять п`ять) днів.

На підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням призначеним за вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 18.07.2025, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому обчислювати з 14 грудня 2024 року.

Запобіжний захід до обвинуваченого на час набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріали кримінальних проваджень за № 0000193 від 11.09.2024 та за № 0000044 від 13.09.2024 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у судовій справі №193/1759/24 (провадження №1-кп/193/53/25).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право також отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1