Справа №577/4385/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/252/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 577/4385/23 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2023, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Конотоп Сумської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , раніше судимий

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

установила:

У Сумському апеляційному суді знаходиться на розгляді кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2023, за яким ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, і йому призначене покарання у виді п`яти років позбавлення волі. До вступу вироку суду в законну силу ОСОБА_10 залишено в силі раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

14.07.2025 до Сумського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт, оскільки тривалий час він перебуває під вартою в умовах СІЗО, в якому відсутнє бомбосховище, і адміністрацією СІЗО не вживаються заходи щодо забезпечення його безпеки під час повітряних тривог. Окрім цього зазначає, що має тяжку хворобу, а необхідні ліки в медичній частині даної установи відсутні.

Вислухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_10 на підтримку заявленого ним клопотання, доводи прокурора ОСОБА_9 , яка заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 КПК (ч. 1 ст. 405 КПК).

Відповідно ч. 1-3 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти (ч. 3 ст. 377 КПК).

Отже, розглядаючи клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передували обранню такого виняткового запобіжного заходу, та перевірити можливість його зміни.

Так, вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2023 ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, і йому призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_10 є обвинуваченим у кримінальному провадженні, а обґрунтованість цього обвинувачення на даний момент вже вирішена судом першої інстанції при ухваленні вироку, тому на стадії розгляду питання сторони захисту про зміну запобіжного заходу до апеляційного перегляду цього судового рішення по суті, колегія суддів не уповноважена давати оцінку дослідженим доказам і може вирішувати питання тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, а також необхідності (доцільності) тримання обвинуваченого під вартою для їх запобігання.

Встановлений судом першої інстанції ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, є слушним і повністю обґрунтованим, так як зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 у разі набрання вироком законної сили, яким він визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК, а також, враховуючи ті обставини, що він раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, судом першої інстанції оголошувався у розшук, надавався дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на виконання якого фактично і був затриманий ОСОБА_10 , обвинувачений може переховуватися від суду.

Урахування тяжкості кримінального правопорушення у цьому випадку має свій раціональний зміст, так як свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинені кримінальні правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, у цьому кримінальному провадженні права та інтереси сторони захисту.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобіганню встановленому ризику, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу перебування обвинуваченого під вартою. При цьому, колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.12.2023, законність якого має перевірити суд апеляційної інстанції, ОСОБА_10 засуджений до реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а ризик, який існував на час обрання запобіжного заходу не зменшився, тому колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

постановила:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_12 у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4