Провадження № 1-кс/361/1646/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні за

№ 0001645 від 24 серпня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Піщане Балтського району Одеської області, громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, офіційно не працевлаштованому, не депутату, не адвокату, раніше неодноразово судимому,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001645 від 24 серпня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263,

ч. 2 ст. 309 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Вказане клопотання обґрунтовано тим, що існують ризики, передбачені статтею п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор вказує на достатність даних для обґрунтованої підозри причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними матеріалами у межах кримінального провадження, а саме протоколами проведення слідчих дій. Прокурор зауважує про наявність ризиків, визначених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні. У клопотанні зазначено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку. Так, застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недоцільним, враховуючи тяжкість інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень. Особиста порука, домашній арешт та застава не гарантують належної процесуальної поведінки підозрюваного. З перелічених підстав прокурор у судовому засіданні просив задовольнити таке клопотання.

Захисник. заперечив проти заявленого клопотання прокурора, оскільки вважає його безпідставним. Захисник зауважив, що його підзахисний попередньо визнав вину в інкримінованому йому злочині, щиро кається, активно сприяє встановленню фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Відтак, в підозрюваного немає жодних підстав впливати на потерпілого або свідків чи переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Тому, вважає, що ризики заявлені прокурором є надуманими і не підтвердженими. Зауважив, що підозрюваний має постійне місце проживання, а тому до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт. З цих підстав просив у задоволенні клопотання відмовити та клопотав про обрання запобіжного у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання, щодо заявленого клопотання, дослідивши долучені сторонами докази констатує таке.

Згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, які перелічені в цій статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з частинами 1 та 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до с. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Дотримуючись приписів ст. 194 КПК України слідчий суддя по аналізує зазначені вище обставини. Зокрема, щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 в інкримінованих правопорушеннях суд зазначає таке.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що будучи раніше судимим за майнові, корисливі злочини проти власності, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, майновий, корисливо-насильницький злочин за наступних обставин. Так, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства та проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із проникненням у житло, 23 серпня 2025 року, не пізніше 21 год. 02 хв., ОСОБА_4 , одягнувши заздалегідь заготовлений одяг, що частково приховує його зовнішність та попередньо узявши з собою предмет, зовні схожий на пістолет та липку стрічку по типу «скотч», підготовлені для вчинення злочину, прибув до території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 та де проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Того ж дня, 23 серпня 2025 року, приблизно о 22 год. 38 хв., ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє на всій території України до цього часу, реалізуючи свій умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх негативні наслідки, діючи умисно, керуючись метою відкритого заволодіння майном, застосовуючи фізичну силу рук, подолав перешкоду у вигляді паркана та проник на територію домоволодіння за вказаною вище адресою, після чого через вікно цокольного поверху, яке він відчинив шляхом віджиму, проник до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 та в подальшому сходами піднявся на перший поверх житла у коридорне приміщення.

Далі, знаходячись усередині будинку, ОСОБА_4 приблизно о 22 год. 39 хв. увійшов у кухонну кімнату, де перебувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впритул наблизився до неї та погрожуючи предметом, зовні схожим на пістолет, приставивши ствол до скроні останньої, під погрозою застосування фізичного насильства почав вимагати грошові кошти, на що отримавши відмову, наніс рукояткою пістолета 1 удар в область голови потерпілої, після чого зв`язав руки та ноги потерпілої липкою стрічкою по типу «скотч», з метою подолання фізичного опору останньої, внаслідок чого ОСОБА_9 впала та отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м/т н/3 правої гомілки, забій м/т, підшкірна гематома лівого плеча. Після цього, ОСОБА_4 , користуючись безпораднім станом потерпілої, яка знаходилася у горизонтальному положенні лежачи на животі, продовжив вчиняти дії спрямовані на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та діючи в умовах воєнного стану.

Через короткий проміжок часу, ОСОБА_4 підняв ОСОБА_7 з дивану та силоміць утримуючи останню за ліве передпліччя, приставивши ствол пістолета до голови останньої, заштовхнув її до спальної кімнати, де знаходився ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому ОСОБА_4 наніс 1 удар правою рукою в область лівого плеча та погрожуючи предметом, зовні схожим на пістолет, відкрито викрав зі спальної кімнати будинку грошові кошти у сумі 17 600 гривень, належні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та 32 000 доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 23.08.2025 еквівалентно 1 318 992 гривень) та грошові кошти у сумі 8 000 Євро (що відповідно до курсу НБУ станом на 23.08.2025 еквівалентно 383 860 гривень), що належать ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_4 разом з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової та фізичної шкоди ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та майнової шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 1 720 452 гривень.

Відтак, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану.

27 серпня 2025 року, о 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно зі ст. ст. 2, 9, 28, 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів, у тому числі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Отже, суд повинен оцінити чи існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що станом на дату розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченому ч. 4 ст. 187 КК України . Такий висновок слідчого судді підтверджується матеріалами кримінального провадження, долучених слідчим до клопотання.

Зокрема: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 про те, що 23.08.2025, близько 22 год. 30 хв. до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , коли вона удвох перебувала вдома з чоловіком, проник невідомий чоловік із зброєю, який застосував фізичне насильство, наніс тілесні ушкодження, зв`язав її скотчем, погрожував фізичною розправою та викрав з житла грошові кошти;

допитом потерпілої ОСОБА_7 , яка надала свідчення, що 23.08.2025 вона удвох перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_3 з чоловіком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Близько 22 год. 30 хв. коли потерпіла перебувала у кухонній кімнаті, увійшов невідомий чоловік, зовнішність якого була прихована балаклавою та який тримав пістолет у правій руці направлений в її сторону та чоловік відразу почав вимагати грошові кошти, приставивши ствол зброї до її голови, після чого застосовував фізичне насильство, вдарив по голові рукояткою пістолета та зв`язав руки та ноги ОСОБА_7 скотчем, в ході чого перевіряв усе в будинку. Не знайшовши грошей, нападник підставивши ствол пістолета до скроні потерпілої завів її у спальну кімнату, де перебував чоловік останньої, ОСОБА_8 та з даної кімнати злочинець відкрито викрав 32 000 тис. доларів та 8 000 тис. євро, які знаходилися під ліжком у рюкзаці, після чого забрав мобільні телефони, ключі від авто та документи потерпілих та втік з місця злочину;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_7 в ході якого вона впізнала за зовнішністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка 23.08.2025, близько 22 год. 30 хв. проникла до їх будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та чоловік із зброєю в руках застосував фізичне насильство, наніс тілесні ушкодження, зв`язав її скотчем, погрожував фізичною розправою та викрав з житла грошові кошти;

довідкою КНП «Броварська баготопрофільна клінічна лікарня» по освідуванню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої встановлено тілесні ушкодження у вигляді: забій м/т н/3 правої гомілки, забій м/т, підшкірна гематома лівого плеча;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що 23.08.2025, приблизно о 22 год. 40 хв. він перебував у своїй кімнаті та в той час до кімнати спочатку увійшла перелякана ОСОБА_11 , у стані розпачу, руки якої тремтіли від страху та переживань, яка перебувала під прицілом зброї та вслід за нею увійшов незнайомий молодий чоловік, який наказав не рухатися, підійшов та правою рукою вдарив ОСОБА_8 один раз в область лівого плеча та відразу почав вимагати гроші, в ході чого переривав усе в кімнаті та знайшов грошові кошти, які він відкрито викрав, після чого погрожуючи, наказав не виходити, забравши мобільні телефони, документи.

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого він впізнав за зовнішністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка 23.08.2025, близько 22 год. 30 хв. проникла до їх будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та чоловік із зброєю в руках застосував фізичне насильство, наніс тілесні ушкодження, зв`язав ОСОБА_7 скотчем, погрожував фізичною розправою та викрав з житла грошові кошти;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , яка надала свідчення, що на початку липня 2025 року вона продала земельну ділянку з частиною будинку за адресою: АДРЕСА_3 за грошові кошти у сумі 150 000 тисяч доларів США, після чого 32 000 тисячі доларів США та 8 000 тисяч євро вона залишила на зберігання своїм батькам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за місцем їх проживання, за адресою: АДРЕСА_3 . 24.08.2025, о 00 год. 30 хв. ОСОБА_10 зателефонувала мати та повідомила, що на їх будинок здійснено розбійний напад, що до будинку 23.08.2025, близько 22 год. 30 хв., коли вона удвох перебувала вдома з чоловіком, проник невідомий чоловік із зброєю, який застосував фізичне насильство, наніс тілесні ушкодження, зв`язав її скотчем, погрожував фізичною розправою та викрав з житла грошові кошти;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що в рамках здійснення досудового розслідування було повністю відслідковано та встановлено маршрут руху гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі в іноземній валюті, пістолет «Форт-17» з набоями, мобільні телефони, одяг, речовину рослинного походження, банківські картки;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який зізнався у скоєному ним злочині, надав правдиві викривальні покази відносно вчиненого ним кримінального правопорушення а саме останній повідомив, що 23.08.2025, близько 21 год. 00 хв. він переліз через паркан та проник на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , після чого маючи заздалегідь заготовлені пістолет, скотч та одяг, що частково приховує його зовнішність через вікно цокольного поверху проник до будинку та погрожуючи зброєю, зв`язав потерпілу та відкрито з житла викрав грошові кошти.

Отже, перелічені докази є вагомими та об`єктивно пов`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, тому слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри.

Стосовно наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вказує таке.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України. Санкція ч. 4 ст. 187 КК України встановлює покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, тобто цей злочин є особливо тяжким згідно з ч. 6 ст. 12 КК України. Відтак, суд вважає тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення є одним із вагомих факторів, який свідчить про потенційний ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду.

Однак, ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Слідчий суддя вважає, що у підозрюваного відсутні стійкі соціальні зв`язки, які могли б стримати його від переховування від слідства, незважаючи на те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання. Разом з тим, він неодружений. дітей на утриманні не має, непрацевлаштований та має негативну репутацію, оскільки неодноразово судимий за корисливі злочини. З огляду на такі обставини та тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, суд оцінює ризик, як цілком вірогідний. Отже, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні суд зауважує таке.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілих і свідків, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст.23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на основі показань, які суд безпосередньо досліджував під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Підозрюваний може бути обізнаний з даними осіб, які є потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні. Відтак, існує значний ризик, що у разі обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний зможе безперешкодно спробувати психологічно. економічно або фізично впливати на цих осіб з метою щоб ці особи змінили показання надані на стадії досудового розслідування або відмовились їх надавати суду. Отже, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризика, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, суд вважає, що наявний ризик, визначений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний неодноразово судимий за корисливі злочини. Проте, на шлях виправлення ОСОБА_4 не став, що обумовлює існування ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень у разі перебування на волі.

Стосовно можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою слідчий суддя наголошує таке.

Особисте зобов`язання, на думку слідчого судді, не може бути застосовано до підозрюваного для запобігання наведеним вище ризикам з огляду на тяжкість інкримінованому йому правопорушення.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного, оскільки не має заяв від потенційних поручителів.

Щодо запобіжного заходу у вигляді застави, як основного, то на переконання слідчого судді такий захід буде недостатнім для запобігання вказаним вище ризикам, як основний, враховуючи тяжкість покарання за інкримінований злочин.

Стосовно застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, то такий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти переліченим вище ризикам, зокрема ризику продовження злочинної діяльності.

Разом з тим, суд враховує, що вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи конкретні обставини справи, обґрунтовану підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 25.10.2025 року включно.

Суд не вважає за доцільне визначати підозрюваному розмір застави, оскільки злочин, в якому він підозрюється вчинений із застосуванням насильства (п.1 ч.4 ст. 183 КПК України).

Керуючись ст. ст. 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 25.10.2025 включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду підлягає до негайного виконання і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 17 год. 15 хв. 01 вересня 2025 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1