У Х В А Л А

Справа № 149/1334/25

Провадження №1-кп/149/121/25

08.09.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурору ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хмільницького міськрайонного суду перебуває вказане кримінальне провадження. 20.08.2025 року від захисника обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про відвід прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 . Заява мотивована тим, що у клопотаннях, які подаються до суду, прокурор формулює висновки та твердження, які викликають сумнів у його неупередженості. Відтак, посилаючись на приписи ст. 77 КПК України, просить відвести прокурора у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисник обвинувачених - адвокат ОСОБА_7 заявлений відвід підтримав та просив задовольнити. Вказав, що прокурор у поданих до суду клопотаннях про покладення на обвинувачених обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, неодноразово просив зобов`язати обвинувачених виконувати обов`язки перед прокурором, що не передбачено на даній стадії розгляду. Крім того, тлумачення прокурором відмови обвинувачених від дачі показань згідно зі ст. 63 Конституції України у обгрунтування ризику впливу обвинувачених з метою зміни їх показів порушує принцип презумпції невинуватості, та спрямована, на думку захисника, на схиляння до самовикриття.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заяву про відвід прокурора підтримали.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечив, вважаючи його безпідставним. Вказав, що заявлені ним клопотання грунтуються на нормах КПК України та будь-яких порушень у ході судового розгляду він не допускав.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник - адвокат ОСОБА_8 заяву про відвід пітримали.

Суд, заслуховши учасників, особу, якій заявлено відвід, дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження згідно зі ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; свобода від самовикриття; змагальність сторін.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (ст. 77 КПК України).

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Згідно з Керівними принципами ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, п. 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень (ст. 36 КПК України), що сприяє здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Водночас, норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане свідчить про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Перевіривши підстави, якими обґрунтована заява про відвід, враховуючи зміст ст. 77 КПК України, в якій передбачені підстави для відводу прокурора, суд вважає, що обставини, які б свідчили про упередженість прокурора ОСОБА_3 у даному провадженні, відсутні.

Наведені у заяві дії прокурора узгоджуються з приписами КПК України щодо його повноважень, а отже, виконання ним законодавчо визначених процесуальних обов`язків не може визнаватися упередженістю по відношенню до особи. Натомість, посилання на порушення права на захист, змагальність та інші аргументи сторін, може бути як предметом судової оцінки, так і дисциплінарного оскарження дій прокурора. Разом з тим, незгода сторони захисту із висновками і доводами прокурора не свідчить, що вони є підставою для його відводу, оскільки не свідчать про обгрунтованість сумнівів сторони захисту у неупередженості прокурора у кримінальному провадженні.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи або об`єктивну неможливість його участі в цьому провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

Будь-яких об`єктивних доказів упередженості прокурора ОСОБА_3 чи його зацікавленості у результатах розгляду даної справи стороною захисту не надано, а відтак, доводи заяви про відвід суд розцінює як суб`єктивну оцінку ініціатора заяви про відвід, що, однак, не може братися до уваги при оцінці наявності чи відсутності обставин упередженості прокурора.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.ст. 77, 194, 369-372, 376, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_7 про відвід прокурору ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і проголошено 15.09.2025 о 12:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1