Провадження № 1-кс/344/4734/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000631 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся з вказаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в обґрунтування якого посилався на те, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство кримінального провадження № 0000631 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Встановлено, що 13.10.2024 приблизно о 21 год 40 хв, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби рухався ділянкою автодороги М-12, сполученням «Стрий Тернопіль», що при в`їзді в с. Лопушня, Рогатинської територіальної громади, Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, зі сторони м. Стрий в напрямку м. Тернопіль. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, по напрямку руху до м. Тернопіль наявна одна смуга руху, а в зустрічному напрямку дві смуги, які розділені осьовою суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1. ПДР України. Після випадання дощу проїзна частина дороги перебувала у мокрому стані. Також по напрямку руху автомобіля проїзна частина дороги йде на спуск із поворотом ліворуч.

У салоні автомобіля водій ОСОБА_5 перевозив на передньому пасажирському сидінні пасажира ОСОБА_7 , а на задньому сидінні ОСОБА_8 та неповнолітнього ОСОБА_9 .

Під час проїзду повороту дороги ліворуч водій ОСОБА_5 проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахував стан дорожнього покриття, наявність повороту і величину видимості дороги на вказаній ділянці, в результаті чого, виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч, де наїхав на дерево. При цьому ОСОБА_5 порушив наступні вимоги пунктів Правил дорожнього руху України (далі ПДР), а саме: п. 1.5. в якому вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1., який зобов`язує водія перед будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1., у відповідності до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.2 згідно якого у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої тупої травми грудної клітки, живота та кінцівок з ушкодженням внутрішніх органів, що призвели до тяжкого травматичного шоку, від яких того ж дня наступила його смерть в приміщенні КНП «Рогатинська ЦРЛ», а пасажир ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої стегнової кістки у верхній третині зі зміщенням та розходженням уламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечні для життя в момент спричинення.

У вчиненні даного злочину підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вербилівці, Рогатинського району, Івано-Франківської області та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, працюючий в ТОВ «Захід про» на посаді експедитора, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, утриманців не має, не депутат, реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_2 , раніше не судимий.

27 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколом огляду місця події; показами свідків, висновками інженерно-транспортних та судово-медичних експертиз, протоколом слідчого експерименту, а також іншими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи про неминучість покарання, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а також незаконно впливати на свідків.

З огляду на вищевикладене, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, не можливе, так як не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваної також неможливо, оскільки відсутня інформація щодо постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків.

Слідчий вважає, що для забезпечення виконання процесуальних рішень, необхідно застосувати запобіжний захід домашній арешт з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, оскільки такий запобіжний захід достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та унеможливить настання негативних наслідків, які перешкоджатимуть досягненню завдань у даному кримінальному провадженні. Тому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що ризики наведені прокурором не обґрунтовані. Проте, не заперечує щодо задоволення даного клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове слідство кримінального провадження № 0000631 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

27 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні: протоколом огляду місця події; показами свідків, висновками інженерно-транспортних та судово-медичних експертиз, протоколом слідчого експерименту, а також іншими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Згідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів судового провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Прокурором у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину, відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Таким чином, враховуючи особу підозрюваного, те що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, враховуючи наведені у клопотанні ризики, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час заборонивши підозрюваному в межах строку досудового розслідування до 27 серпня 2025 року, залишати житло у період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. за адресою будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду. На переконання слідчого судді перебування під нічним домашнім арештом забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, даний запобіжний захід є співмірним і доцільним у даному кримінальному провадженні.

Крім того вважаю, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому в межах строку досудового розслідування, а саме до 27 серпня 2025 року у період часу з 22 год. по 06 год. залишати місце проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрювану, діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 27 серпня 2025 року.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 27.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_10