Справа № 405/2004/25
провадження № 1-кс/405/1994/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна.

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Подільського районного суду міста Кропивницького з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 21 травня 2025 року, у кримінальному провадженні № №0000211, з підстав того, що потреба в подальшому триманні майна під арештом відпала.

Власник майна та її представник у судове засідання не з`явилися, надали суду клопотання, відповідно до яких судовий розгляд просили провести без їх участі.

Слідчий неодноразово викликався у судові засідання, проте жодного разу не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань чи пояснень щодо суті поданого клопотання не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Таким чином, беручи до уваги зазначені вище обставини, дотримуючись розумних строків розгляду даного клопотання слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання про скасування арешту майна відповідно до поданих матеріалів та пояснень власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання та надавши оцінку доказам, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000211 від 01.04.2025 слідчим суддею Подільського районного суду міста Кропивницького від 21 травня 2025 року було накладено арешт на мобільний телефон марки «iPhone 13», білого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , належний на праві користування ОСОБА_3 .

Провадження перебуває у старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградські області ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р., де вказувалося на порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

При цьому слідчий суддя враховує те, що арешт майна на вказаний мобільний телефон у зазначеному вище кримінальному провадженні накладався, відповідно до ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що наданими матеріалами та поясненнями власника майна доведено, що подальша потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала, слідчий у судове засідання на неодноразові виклики не з`являється, будь-якої письмової інформації щодо потреби у подальшому триманні майна під арештом не надала, а тому слідчим суддею зазначається про наявні підстави для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 21 травня 2025 року на мобільний телефон марки «iPhone 13», білого кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_3 , в рамках кримінального провадження № 0000211, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409, ч.1 ст.366 КК України.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про часткове скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.174, 369-372 КПК України, -

постановив:

клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького від 21.05.2025 року, у кримінальному провадженні № 0000211, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.409, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5