Справа № 157/1407/24
Провадження №1-кп/157/54/25
УХВАЛА

03 липня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2024 року за № 0000434, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, не працевлаштований, одружений, не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 345 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив відвід прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про що подав письмову заяву. Відвід мотивовано тим, що прокурор ОСОБА_3 має заінтересованість у цьому кримінальному провадженні та не буде неупередженим, оскільки останній підтримує державне обвинувачення в іншому кримінальному провадженні, яке перебуває у провадженні Любешівського районного суду Волинської області про звинувачення його ( ОСОБА_4 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.. 1, 5 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України. Вважає, що процесуальна поведінка прокурора не узгоджується з вимогами щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, передбаченими ст. ст. 2, 9 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлений прокурору ОСОБА_3 відвід підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення відводу заперечив і пояснив, що заява про відвід не обґрунтована, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Камінь-Каширської окружної прокуратури та ніякої особистої зацікавленості не має. Ні з ОСОБА_4 , ні з потерпілими у кримінальному провадженні не знайомий. Підтримання державного обвинувачення в суді є його обов`язком відповідно до ст. 36 КПК України.

Заслухавши доводи сторони захисту та пояснення прокурора, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід прокурора належить відмовити, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Частиною 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Як на підставу для відводу прокурора, обвинувачений ОСОБА_4 в заяві посилається на те, що прокурор підтримує державне обвинувачення щодо нього ще й в іншому кримінальному провадженні, а тому має заінтересованість також у цьому провадженні.

Згідно з пунктом 3 ч. 1 ст. 3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про прокуратуру» прокурор підтримує державне обвинувачення в судовому провадженні щодо кримінальних правопорушень, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Статтею 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, звертатися до суду з обвинувальним актом, підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

З урахуванням зазначених положень закону, суд дійшов висновку, що підтримання прокурором ОСОБА_3 державного обвинувачення ще в іншому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 не може у цьому конкретному випадку бути підставою для відводу прокурора та свідчити про його особисту заінтересованість в результатах цього кримінального провадження в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про те, що обидва кримінальні провадження взаємопов`язані між собою та від результату вирішення одного залежатиме результат іншого кримінального провадження щодо встановлення обставин кримінальних правопорушень, які за своїм характером, часом вчинення є різними, і щодо встановлення винної в їх скоєнні особи.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України, тобто на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Дата проголошення повного тексту ухвали - 14 год 04 липня 2025 року.

Головуючий: ОСОБА_1