Справа № 128/2554/25
УХВАЛА

Іменем України

03 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця кримінальне провадження № 0000328, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 345КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане письмове клопотання про продовження обвинуваченомуОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб. Своє клопотання прокурор мотивував тим, що запобіжний захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстав для його зміни, скасування немає та існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 заперечили з приводу задоволення клопотання прокурора, просили змінити обрану міру запобіжного заходу на домашній арешт в нічну пору доби, оскільки обвинувачений визнає вину у вчиненому та бажає працювати, хоча офіційного місця роботи не має.

Вислухавши думку учасників судового засідання,оглянувши надані суду матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 6 ст. 181 КПК України встановлено, що строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строк якого закінчується 14.09.2025 та судовий розгляд не може бути завершено до вказаної дати з об`єктивних причин.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд враховує вимоги ст. 178 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло, в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 15.07.2025. В подальшому ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.07.2025 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

Вищевказаними ухвалами судом було враховано як тяжкість інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує особі, так і те, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховано дані, що характеризують особу обвинуваченого, який міцних соціально-стримуючих зв`язків не має, офіційно не працевлаштований.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Так, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні, у тому числі, тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до восьми років, а також зазначені в обвинувальному акті наслідки кримінального правопорушення та інші відомості щодо особи обвинуваченого, та дійшов висновку, що на даній стадії розгляду кримінального провадження судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному ОСОБА_6 запобіжному заході у виді цілодобового домашнього арешту відпала, доцільності змінювати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не вбачається, заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати. Позиція сторони захисту щодо визнання вини та щирого каяття обвинуваченого не може бути врахована судом до завершення судового розгляду справи, інших обставин, які змінилися з часу обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 177, 181, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 03.11.2025 включно, з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обов`язків, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений ними час;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Покладені на ОСОБА_6 обов`язки встановити строком на два місяці.

Копію ухвали направити до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_6 для виконання в частині продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: