Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4923/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/364/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №296/4923/25 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.05.2025,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 . Застосовано відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.262, ч.1 ст.345 КК України у кримінальному провадженні №0000371 від 05.05.2025, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши підозрюваному цілодобово залишати вказане житло, строком до 06.07.2025 (включно).

Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) не відлучатися за межі с. Котлярка, Попільнянського району, Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першим викликом на визначений ним день та час;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, коло яких має визначити та письмово повідомити підозрюваному слідчий, прокурор;

5) у разі наявності здати на зберігання до Управління державної міграційної служби України в Житомирській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Встановлено строк дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків до 06.07.2025 (включно).

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому, зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так, підозрюваний ОСОБА_8 протягом останніх двох років спільно проживає та перебуває в сімейних відносинах з потерпілою ОСОБА_9 , з показів якої підозрюваний вже вчиняв аналогічні дії фізичного та психологічного насильства, у зв`язку з чим може впливати шляхом її переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих нею показань, узгодження своїх показань. Також, підозрюваний ОСОБА_8 може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, або вчинити нове кримінальне правопорушення шляхом заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 з метою помсти чи залякування. Серед іншого, слідчий суддя визначив місце проживання і виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання його матері, тому посилання слідчого судді на наявність у підозрюваного постійного місця проживання в домоволодінні його матері за адресою: Житомирська область, Попільнянський район, с. Котлярка, та врахування цього фактору, як обставину наявності міцних соціальних зв`язків, на думку сторони обвинувачення не є обставинами, які б могли стримати його від переховування від слідства та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, незаконного впливу на потерпілу. Крім того, поза увагою суду залишився той факт, що вищевказані кримінальні правопорушення вчинені підозрюваним у стані алкогольного сп`яніння, що характеризує його, як особу, яка легко піддається негативному впливу після вживання алкогольних напоїв. Вказане лише характеризує ОСОБА_8 , як особу, яка може продовжити свою злочинну діяльність, перебуваючи на свободі. Також, звертає увагу на тяжкість кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_8 , так, частина із інкримінованих кримінальних правопорушень віднесена до категорії тяжких.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Згідно положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відмовляючи у застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладанням відповідних обов`язків, дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів провадження №296/4923/25, в провадженні СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000371 від 05.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.262, ч.1 ст.345 КК України.

05.05.2025 ОСОБА_8 було затримано у порядку ст.208 КПК України.

06.05.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.262, ч.1 ст.345 КК України.

07.05.2025 старший слідчий СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернулася до відповідного слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.262, ч.1 ст.345 КК України.

Наявні у провадженні докази, також на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано фактичні обставини його вчинення. Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваного, зокрема, що він має постійне місце реєстрації, наявність групи інвалідності, статусу інваліда війни, його ставлення до вчиненого, поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, готовність нести покарання, хворобливий стан здоров`я та необхідність лікування.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено часткову доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, при цьому встановивши, що вони є мінімальні, та не доведеність існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, належним чином обґрунтувавши своє рішення. Разом з цим, прокурором не доведено застосування до підозрюваного ОСОБА_8 саме виняткового запобіжного заходу та, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Слідчим суддею також враховано, що кримінальні правопорушення у яких підозрюється ОСОБА_8 відповідно до ст.12 КК України одне з яких є проступком (ч.2 ст.125 КК України), ще одне за ч.1 ст. 345 КК України є нетяжким злочином та одне тяжке кримінальне правопорушення, яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років (ч.1 ст.262 КК України).

З огляду на об`єктивно існуючі обставини справи (провадження), характеру протиправних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , даних, які характеризують особу останнього, на даний час, цілодобовий домашній арешт буде достатнім для запобігання ризикам, про які зазначають слідчий, прокурор та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Колегія суддів вважає, що саме посилання лише на тяжкість злочину та наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України не є свідченням неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у тому числі домашнього арешту.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків визначених ст.194 КПК України, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують достатність такого виду забезпечення кримінального провадження, який на цьому етапі кримінального провадження є найбільш дієвим для підозрюваного.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 07.05.2025, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши підозрюваному цілодобово залишати вказане житло, строком до 06.07.2025 (включно), - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :