Справа № 363/878/25
Провадження № 11-сс/824/2518/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4 ,

за участі:

заявника ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8 на постанову т.в.о. слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 31.01.2025 року про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Вишгородського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8 на постанову т.в.о. слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 31.01.2025 року про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 лютого 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що рішення про закриття кримінального провадження є правильним та відповідає обставинам кримінального провадження, тому підстав до скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, не вбачається.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу. Постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову т.в.о. слідчого про закриття кримінального провадження. Матеріали кримінального провадження, повернути прокурору для проведення досудового розслідування.

Крім того апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст ухвали апелянт отримала 03.03.2025, апеляційну скаргу подано 04.03.2025, у зв`язку з тим, що в судовому засіданні було проголошено тільки вступну та резолютивну частини ухвали.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням як матеріального так і процесуального права.

Вказує, що слідчим суддею не в достатній мірі перевірені викладені в скарзі ОСОБА_5 підстави для скасування постанови слідчого від 31.01.2025.

На думку апелянта, розслідування даного кримінального провадження має ознаки непрофесійності та упередженого ставлення поліції до показань заявниці, повного небажання встановити істину та притягнути винних до відповідальності.

До того ж, постанова слідчого, у розумінні вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених слідчим обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України. Проте явних обставин та аргументованих мотивів постанова слідчого не містить.

Заслухавши суддю доповідача,

пояснення представника заявника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,

пояснення слідчого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, то колегія суддів зазначає, що підстави, наведені ОСОБА_5 у вказаному клопотанні знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду. Вказані підстави пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються колегією суддів поважними, у зв`язку із цим пропущений ОСОБА_5 строк на оскарження ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 26.02.2025 підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали у повному обсязі не дотримався.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000024 від 08.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

31.01.2025 постановою т.в.о. слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 закрито кримінальне провадження №0000024 від 08.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Не погоджуючись з постановою слідчого, ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області зі скаргою на вказану постанову.

Ухвалою слідчого судді від 26.02.2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 відмовлено.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя зазначив, що у разі якщо заявниця вважала, що в діях слідчого наявні ознаки упередженості, необ`єктивності або неналежаного виконання службових обов`язків, вона мала можливість скористатися своїм законним правом і подати клопотання про його відвід. Однак, як встановлено слідчим суддею ОСОБА_5 таким правом не скористалась, і не заявляла відводу слідчому, що не може свідчити про відсутність у неї реальних підстав для сумнівів у його об`єктивності. Крім того, однією із підстав передчасності прийнятого рішення остання зазначає про необхідність допиту свідків, зокрема інших батьків дітей, які навчаються з її сином. В той же час, ОСОБА_5 не заявила слідчому клопотання про допит свідків, та не зазначила кого саме вона має намір заявити для такого допиту. Разом з тим, під час судового розгляду даної скарги, остання також не зазначила прізвищ таких свідків, а її пояснення лише зводяться про те, що їй начебто відомі інші факти невиконання свої обов`язків вчителем. Водночас, слідчий суддя зазначив, що як було встановлено, ОСОБА_8 впав самостійно і факту штовхання доведено не було, як і не встановлено інших свідків події, а тому батьки інших дітей не мають ніякого відношення до даного кримінального провадження. Також, ОСОБА_5 неодноразово наголошувала на систематичності дій класного керівника що призводять до службової недбалості та наполягала на необхідності звільнення класного керівника ОСОБА_9 , вказуючи на її неналежне виконання обов`язків із забезпечення безпеки учнів, а саме, що остання не прослідкувала за дітьми, які самостійно вийшли на подвір`я. Водночас заявницею не було надано об`єктивних доказів, що підтверджують систематичність таких дій, зокрема письмових звернень до адміністрації ліцею або заяв інших батьків до правоохоронних органів, що також підтверджується поясненнями ОСОБА_5 , яка зазначила, що ніхто із заявами не звертався. Як вбачається з пояснень класного керівника ОСОБА_9 учень ОСОБА_10 самостійно без її дозволу покинув приміщення ліцею. Крім того, як вбачається з акту розслідування №02 від 17.09.2024, останній не дотримався вимог п. 3.5.4 Статуту Лютізького ліцею, та не забезпечив особисту безпеку. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що твердження ОСОБА_5 ґрунтуються на її суб`єктивному ставленні до класного керівника та прагненні до її звільнення, а не на об`єктивно підтверджених фактах.

На підставі наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що рішення про закриття кримінального провадження є правильним та відповідає обставинам кримінального провадження, тому підстав до скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, не вбачається.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком, оскільки слідчий суддя, розглядаючи скаргу, не надав належної правової оцінки доводам скаржника щодо неповноти проведення слідчим досудового розслідування та обґрунтованості підстав закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність достатніх підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою про закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» йдеться, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З постанови про закриття кримінального провадження слідує, що органом досудового розслідування було вчинено слідчі дії, зокрема, допитано в якості потерпілої ОСОБА_5 ; допитано свідка ОСОБА_11 , який є директором Лютізького ліцею Петрівської сільської ради; отримано завірені належним чином документи, щодо результатів проведення службової перевірки, відносно події 11.09.2024, щодо отримання ОСОБА_8 ушкоджень під час падіння; проведено огляд приміщення Лютізького ліцею Петрівської сільської ради. За результатами проведення досудового розслідування та як на підставу для закриття кримінального провадження слідчий посилається на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що постанова слідчого не містить будь-якого вмотивованого висновку про закриття кримінального, а в ході досудового розслідування не проведено усіх необхідних слідчих дій для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, а тому постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Так, ч. 1 ст. 367 КК України передбачена відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Об`єктивна сторона службової недбалості характеризується: 1) діянням, яке полягає у невиконанні або неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам фізичних чи юридичних осіб, державним чи громадським інтересам (ч. 1) чи тяжких наслідків (ч. 2); 3) причинним зв`язком між вчиненим діянням та наслідками.

Службова недбалість може виявлятися у формі: а) бездіяльності, коли суб`єкт повністю не виконує покладені на нього службові обов`язки, або б) дії, коли покладені на нього службові обов`язки хоча і виконуються, але неналежним чином - не так, як того потребують інтереси служби, тобто не відповідно до закону та умов, що склалися, або відповідно до них, але неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччі з встановленим порядком тощо.

Службова недбалість належить до злочинів із матеріальним складом, який за ч. 1 ст. 367 КК визнається закінченим із моменту заподіяння істотної шкоди, а за ч. 2 ст. 367 КК - спричинення тяжких наслідків. Відсутність таких наслідків може свідчити про вчинення службовою особою лише дисциплінарного чи адміністративного проступку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час досудового розслідування слідчим не було вчинено низку слідчих дії, які повинні бути проведенні під час досудового розслідування вказаної категорії кримінальних правопорушень, зокрема, слідчим не витребувано технічну документацію яка передбачає ганок до входу, який веде в укриття Лютізького ліцею Петрівської сільської ради; не проведено слідчий експеримент, не проведено судово-медичної експертизи для визначення, зокрема, ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 , витрати пов`язані з лікуванням.

Крім того, колегія суддів критично ставиться до посилань слідчого на відсутність умислу у діях класного керівника ОСОБА_9 , оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України відноситься до категорії необережних злочинів.

Наведені обставини залишились поза увагою слідчого під час ухвалення рішення про закриття кримінального провадження, а також слідчого судді під час розгляду скарги ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000024 від 08.01.2025 за ч. 1 ст. 367 КК України.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя не перевірив та не дав належної оцінки вказаним обставинам, зазначеним у скарзі ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8 , які ставлять під сумнів передчасне закриття кримінального провадження.

Так, згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині п`ятій ст.38 цього Кодексу, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе орган досудового розслідування, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Статтею 284 КПК України визначено перелік підстав для закриття кримінального провадження.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття рішення про закриття кримінального провадження лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні досудовим розслідування не застосовано всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, тобто порушено вимоги ч. 5 ст. 38 КПК України, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною.

Таким чином, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_12 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8 щодо незаконності та необгрунтованості ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8 слід задовольнити, ухвалу слідчого судді та постанову слідчого скасувати, а матеріали кримінального провадження №0000024 від 08.01.2025 повернути для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 лютого 2025 року - скасувати.

Постанову т.в.о. слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 від 31.01.2025 року про закриття кримінального провадження - скасувати.

Матеріали провадження повернути для продовження досудового розслідування до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

Судді ________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3