Єдиний унікальний № 946/4509/25
Провадження № 1-кп/946/411/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про направлення обвинувального акту

до відповідного суду для передання на розгляд іншого суду

25 червня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провів у місті Ізмаїлі Одеської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000604, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується

1.Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 17.06.2025, ухвалою від того ж числа було призначено підготовче судове засідання, в якому підлягають вирішенню ряд питань відповідно до вимог ст. ст. 314 315 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

2.З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 369-2 КК, вчинених на території Одеської області та у невстановлених місцях.

Встановлені судом обставини

3.У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 висловив думку про необхідність передачі обвинувального акту з додатками до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності, у зв`язку з тим, що кримінальне провадження територіально не підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області та помилково направлено до цього суду.

4.Захисник ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 послалися на розсуд суду.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

5.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що обвинувальний акт на підставі ст. 34, п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК підлягає направленню до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про передання на розгляд іншого суду з таких підстав.

6.Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

7.Статтею 32 КПК однозначно та імперативно визначена територіальна підсудність кримінальних проваджень, частиною першою якої встановлено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однакові за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

8.Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК, в якому обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до категорії тяжких злочинів, а кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 369-2 КК, в яких також обвинувачується ОСОБА_3 , до категорії нетяжких злочинів.

9.При цьому слід звернути увагу на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, у складі групи осіб за попередньою змовою, та з обвинувального акту вбачається, що група осіб за попередньою змовою діяла як на території м.Одеса, так і на території м.Ізмаїл. Цей склад злочину відноситься до складних продовжуваних, а тому видається неможливим здійснення його розмежування за різними місцями вчинення його складових частин.

10.З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вона, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими особами, спільно вчинили ряд протиправних дій (які у сукупності й становлять склад розглядуваного складного продовжуваного злочину), місце вчинення значної частини яких органом досудового розслідування взагалі не встановлене, маючи при цьому сім зустрічей із заявником, п`ять з яких відбулися в м. Одеса, під час яких були висунуті умови, передане основна частина грошових коштів, усіх засобів для його вчинення, і лише дві зустрічі відбулися у м. Ізмаїлі, при одній з яких була передана незначна сума коштів.

11.Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК, відноситься до складних продовжуваних складів кримінальних правопорушень, а обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується в його вчиненні у складі групи осіб за попередньою змовою, а також вказані обставини щодо спільного вчинення ряду протиправних дій у невстановлених місцях, а більшість в м. Одеса, і лише дві в м. Ізмаїлі, у зв`язку з чим видається неможливим здійснення розмежування цього кримінального правопорушення за різними місцями вчинення його складових частин, то, на думку суду, в даному випадку єдине місце вчинення розглядуваного кримінального правопорушення встановити неможливо. При цьому слід відмежовувати вчинення останньої невід`ємної складової частини єдиного складного продовжуваного кримінального правопорушення, від його вчинення в цілому. Стаття 32 КПК визначає підсудність за місцем вчинення всього кримінального правопорушення в цілому, а не його невід`ємної складової частини. Інакше її положення були б сформульовані інакше, наприклад, кримінальне провадження здійснює суд, в межах територіальної юрисдикції якого «закінчено вчинення» кримінального правопорушення, замість «вчинено» кримінальне правопорушення як це сформульовано в ній.

12.Саме тому, у зв`язку з тим, що з огляду на викладене щодо неможливості встановити єдине місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , то підлягають застосуванню імперативні правила третього речення ч. 1 ст. 32 КПК про здійснення кримінального провадження судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Саме для таких випадків законодавець і запровадив цю норму, а також для того, щоб не виникало спорів про підсудність.

13.Що стосується інших кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких, в яких також обвинувачується ОСОБА_3 , то ситуація повністю аналогічна з кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 369-2 КК, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у його вчиненні за аналогічних обставин, що і обвинувачення за ч. 3 ст. 332 КК, а щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК, то в обвинувальному акті зазначено, що місце його вчинення взагалі не встановлено. Але, в будь-якому разі, як було вище наведено, відповідно до імперативних положень ст. 32 КПК, територіальна підсудність визначається саме за судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.

14.З обвинувального акту вбачається, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було закінчене Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області, яке знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

15.Вказане свідчить про те, що кримінальне провадження, з огляду на однозначно визначені імперативні приписи ч. 1 ст. 32 КПК, територіально не підсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області, і надійшло до цього суду з порушенням правил територіальної підсудності.

16.Слід також звернути увагу на те, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і є безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

17.Згідно ж п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

18.Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

19.Таким чином, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 непідсудне Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області, то воно підлягає направленню до Одеського апеляційного суду для передання на розгляд іншого суду, якому це кримінальне провадження підсудне.

Керуючись ст. ст. 34, 314 316 КПК, суд

постановив:

1.Направити обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 369-2 КК, до Одеського апеляційного суду для передання на розгляд іншого суду, у зв`язку з встановленням непідсудності кримінального провадження Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1