МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/2595/25
Провадження № 1-кс/210/854/25
У Х В А Л А

іменем України

30 квітня 2025 року

Слідчий суддя Металургійного районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000020 від 05.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку та інших осіб не має, із середньою освітою, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», обіймав посаду: стрілець-помічник гранатометника десантно-штурмового відділення з десантно-штурмового взводу 1 запасної десантно-штурмової роти запасного десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.07.2023 року Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч. 4 ст. 185 КК України, із покаранням у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 26.02.2024 року Криворізькою центральною окружною прокуратурою направлено обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді 30.04.2024 року надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000020 від 05.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби військової частини НОМЕР_1 за мобілізацією, який обіймав посаду: стрілець-помічник гранатометника десантно-штурмового відділення з десантно-штурмового взводу 1 запасної десантно-штурмової роти запасного десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», вчинив умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 169 від 11.06.2024 ОСОБА_4 перебував на посаді: стрілець-помічник гранатометника десантно-штурмового відділення з десантно-штурмового взводу 1 запасної десантно-штурмової роти запасного десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».

Згідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №200 від 12.07.2024, - ОСОБА_4 вважається таким, що з 12 липня 2024 року зарахований у розпорядження командира військової частини на підставі підпункту 14, пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» у зв`язку із самовільним залишенням військової частини.

В порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, 04 січня 2025, о 06.00 годині, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , куди потрапив з дозволу власниці помешкання, потерпілої ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний намір направлений на умисне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим що потерпіла спала у себе в кімнаті, зі столу у кухні квартири викрав належні останній: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 13 Ice Blue 6 Gb RAM 128 Gb ROM» Imei-1: НОМЕР_2 , Imei-2: НОМЕР_3 , вартістю 6341,30 грн., та мобільний телефон марки «Infinix X6511» «Heart of ocean», Imei-1: НОМЕР_4 , Imei-2: НОМЕР_5 , вартістю 2969,69 грн., а також з полички шафи у кімнаті належні останній грошові кошти у сумі 3000 грн.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 з місця події зник, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму - 12310 гривень, 99 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

30 квітня 2025 року старшим слідчим СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4ст. 185 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та запровадженням воєнного стану згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. №64/22, відповідно до якого 07 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство». Даним законом було внесено зміни до низки статей Кримінального кодексу України, а також посилено покарання передбачене статтею 185 (крадіжка), даний злочин доповнився кваліфікуючою ознакою скоєння в умовах воєнного стану. Тому від тепер за вчинення злочинів в умовах воєнного або надзвичайного стану відповідальність стала більш жорсткою, та за крадіжку (таємне викрадення чужого майна) порушнику загрожує позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Підставами для пред`явлення підозри у вчинені кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме: протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 04.01.2025; показаннями потерпілої ОСОБА_7 ; копією картки виїду ШМД; протоколом огляду відео з магазину «Рожок»; протоколом огляду відео з ломбарду «ТОВ «Ломбард «Є гроші».

Відповідно до ст. 177 КПК України, ризиками, яким неможливо запобігти, ніж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Обставинами, що підтверджують наявність даного ризику є те, що останній вчинив умисний, корисливий злочин, за ознаками кримінальне правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України й останній розуміючи, що його буде притягнуто до кримінальної відповідальності дає достатньо підстав припустити, що підозрюваний має намір уникнути подальшого покарання, що збільшує ризик втечі настільки, що в подальшому його неможливо буде відвернути, не застосувавши до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, для контролю його поведінки та уникнення можливості вчинити нові умисні злочини. Даний ризик підтверджується тим, також тим, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, не одружений, що свідчить про відсутність в нього будь-яких соціальних зв`язків, та можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, і тим самим ухилення від кримінальної відповідальності. Хочемо зауважити, що не можна легковажно довіритися ОСОБА_4 про його подальшу сумлінну поведінку та обіцянок про недопущення дій пов`язаних із переховуванням від органів досудового розслідування та/або суду. В свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_4 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому судовому розгляду у розумні строки відповідно КПК.

2) Незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Обставинами, що підтверджують наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, також впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні є те, що по даному кримінальному провадженню винуватість підтверджується показами потерпілої, на яку може впливати ОСОБА_4 , так як підозрюваний особисто з потерпілою знайомий та знає де вона проживає. Що надає реальну змогу в подальшому впливати на останню задля спотворення доказової бази відносно нього для уникнення в подальшому від відбуття покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення.

3) Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, підтверджується характером вчиненого злочину та тим, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи, тобто не має засобів для існування. Окрім того, прошу слідчого суддю звернути уваги на те, відносно останнього направлено 26.02.2024 до Саксаганського районного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000143 від 31.01.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, а також те, що ОСОБА_4 перебуває на обліку Довгинцівському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» до теперішнього часу.

Таким чином, виходячи з принципу презумпції невинуватості особи, приймаючи до уваги наявність існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зважуючи всі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу та публічний інтерес щодо обставин кримінальних правопорушень, зокрема, що ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, враховуючи їх в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема, що лише при наявності специфічних ознак того, що цього вимагають справжні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, мають перевагу над правилом поваги до особистої свободи, а також існування реального суспільного інтересу, який, при належному обліку принципу презумпції невинності, виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, тому застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо, заперечували проти щодо задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

30.04.2025 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наданими у кримінальному провадженню доказами.

Слідчий суддя вважає встановленими та доведеними прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за ч. 4 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що само по собі містить ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою ухилення від відбуття такого значного покарання у випадку, якщо воно буде призначено; у рамках досудового розслідування даного кримінального провадження ще не виконані всі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на обґрунтування вини підозрюваного, що може свідчити про те, що підозрюваний може впливати на потерпілого, свідків та експерта; раніше неодноразово судимий за злочини проти власності; вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення під час іспитового строку; офіційно не працює, а отже і не має джерел для існування, що свідчить про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення; не має міцних соціальних зв`язків; неповнолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до oc2.nsf/link1/an_1357/ed_2012_07_05/pravo1/T124651.html?pravo=1#1357" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Слідчий суддя вважає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушень, повністю підтверджується обґрунтованою підозрою у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявними у провадженні доказами, зазначеними безпосередньо у клопотанні та дослідженими під час судового засідання.

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Тому, вважаю за необхідне встановити розмір застави відповідно до ст. 182 КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст. 202 ч.4 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000020 від 05.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят діб), тобто до 28.06.2025 року включно.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560,00 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 28 червня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1