ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6951/25
провадження № 1-кс/753/1004/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні, внесене 7 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001387, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вказане вище клопотання.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 09 квітня 2025 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0001387 від 07.04.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

ОСОБА_5 призваний на військову службу

ІНФОРМАЦІЯ_2 . Будучи військовослужбовцем за призовом, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 114, 120 Статуту внутрішньо служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язаний додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, бути взірцем високої культури, скромності й витримки.

Тобто, під час проходження служби, ОСОБА_5 повинен керуватись, окрім іншого вимогами ст. ст. 6, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від неї свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованою, не допускати негідних вчинків.

7 квітня 2025 року ОСОБА_5 , зберігаючи при собі вогнепальну гладкоствольну зброю Huglu Av Tufekleri Kooperatifi Huglu Renova № 19R5534, АДРЕСА_2 , перебував в квартирі ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 .

Того ж дня, в період часу з 14 год. 30 хв. по 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, діючи умисно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, нехтуючи загально прийнятими правилами і нормами поведінки в суспільстві, знаючи, що у денну добу у подвір`ї будинку знаходяться люди, та в закладі дошкільної освіти, який знаходиться у дворі будинку, перебувають діти, став вчиняти хуліганські дії, прагнучі показати свою зневагу до установлених правил і норм поведінки в суспільстві, перебуваючи на балконі квартири АДРЕСА_4 , здійснив 5 пострілів у повітря з рушниці Huglu Av Tufekleri Kooperatifi Huglu Renova № 19R5534, 12/76.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України. Заперечував проти альтернативного запобіжного заходу, який може бути застосований до підозрюваного - застава, оскільки кримінальне правопорушення вчинено із погрозою застосування насильства.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказав, що підозрюваний має можливість виїхати за кордон, з метою уникнення відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризиком впливу на свідків та потерпілого прокурором зазначено те, що свідки та потерпілий безпосередньо на цей час судом не допитані, а підозрюваному відомі їх анкетні дані.

Під час досудового слідства не встановлено будь-яких ґрунтовних даних про те, що підозрюваний не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказала, що підозрюваний не заперечується факт вчинення кримінального правопорушення, проте заявлені прокурором ризики є необґрунтованими. До матеріалів кримінального провадження не додано жодних доказів на підтвердження зазначених прокурором ризиків. Свідки та потерпіла на цей час вже допитані та жодного впливу на них підозрюваний здійснювати не буде. Рушниця у нього була вилучена. Також вказала, що прокурором не обґрунтовано неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу. Просила слідчого суддю застосувати домашній арешт до підозрюваного за місцем його реєстрації в м. Одеса, або визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію адвоката, вказав, що він не розуміє чому так вчинив, йому здалось, що в небі літають два дрони. Він купив цю рушницю за власні кошти та віз її в військову частину в Чернігові, де він проходить службу. Підтвердив факт вживання алкогольних напоїв та перебування в стані алкогольного сп`яніння коли стріляв з рушниці. Вказав, що він був дома в м. Одеса у відпустці, потім лікувався, і якраз їхав назад до військової частини, зупинився на ніч у родича. Шкодує, що так трапилось. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0001387 від 07.04.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

7 квітня 2025 року у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

7 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: ??протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_8 від 07.04.2025, ??протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.04.2025; ??протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 07.04.2025; протокол обшуку квартири АДРЕСА_5 . протокол затримання ОСОБА_5 від 07.04.2025, інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Крім того, ОСОБА_5 не заперечував факту здійснення ним пострілів з рушниці із вікна квартири 7 квітня 2025 року.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України При цьому, злочин, передбачений частиною четвертою статті 296 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного в судовому засіданні, а також особистість ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки, ОСОБА_5 немає постійного місця проживання та реєстрації у місті Києві, зареєстрований у м. Одеса, що значно відділено від міста здійснення досудового розслідування.

Також слідчий суддя враховує, що підозрюваний є солдатом та проходить службу у військовій частині м. Чернігова.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Поруч з тим, слідчий суддя враховує, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Слідчий суддя враховує той факт, що діючий на території України режим обмеження виїзду за кордон військовозобов`язаних чоловіків жодним чином не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки стосується обмеження виїзду за кордон у законний спосіб та не виключає можливості здійснення спроб перетнути кордон незаконно, з огляду на те, що наразі частина державного кордону України не контролюється, а тому такий спосіб не може виключатися, як неможливий.

Також на думку слідчого судді обґрунтованим є ризик впливу на свідків, потерпілого, оскільки слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Також слідчим суддею враховується, що кримінальне правопорушення було вчинено підозрюваним у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до результату алкотесту «Drager» - 1,02% із застосування вогнепальної зброї у денний час доби. При цьому, підозрюваний не надав пояснень чому він вживав алкогольні напої вдень, хоча мав їхати у військову частину до м. Чернігова, а також вказав, що йому здалось, що у повітрі летять дрони.

Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, враховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки, санкція частини четвертої статті 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до семи років, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Приймаючи таку позицію, слідчий суддя враховує показання підозрюваного та захисника, але окрім їх показань у судовому засіданні інших доказів стороною захисту надано не було.

Згідно із частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку слідчого судді, обставини свідчать, що прокурор довів обставини, передбачені пунктом 1 частиною першою статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою (пункти 1, 3 частини першої статті 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 на цей час лише такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є, наразі, необхідним для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, як встановлено і неможливість застосування іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, а отже, стосовно підозрюваного підлягає застосуванню запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В той же час, під час судового засідання не встановлено обставин можливості застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт, з огляду на місце реєстрації підозрюваного, вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, можливість ним вільно придбати вогнепальну зброю, та те, що він проходить службу у військовій частині м. Чернігова, тому такий запобіжний захід не буде дієвим.

Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 7 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001387, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на шістдесят днів - підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що строк тримання під вартою 60 днів рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 а саме - з 7 квітня 2025 року з 18:16 год.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Судом не встановлено обставин, визначених в частині четвертій статті 183 КПК України, які б не дозволяли визначити підозрюваному заставу одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи зазначене, з огляду на майновий стан підозрюваного, зважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, зважаючи на приписи пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, слідчий суддя визначає підозрюваному заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

При цьому, слідчим суддею також перевірено, що підозрюваному 7 квітня 2025 року було відповідно до вимог статей 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, що свідчить про відсутність порушень прав підозрюваного, а також перевірено, що підозрюваного затримали в порядку статей 206-209 КПК України, а під час розгляду клопотання не було встановлено можливих застосувань незаконних засобів чи впливу при затриманні, або в процесі доставки до слідчого судді.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05 червень 2025 року до 18:16 год.

Визначити ОСОБА_5 , 1968 року народження заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 грн.

В разі внесення застави застоводавцем (підозрюваним, або іншою фізичною чи юридичною особою) негайно звільнити ОСОБА_5 з -під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Термін обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити до 5 червень 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 15 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1