Провадження № 1-кс/127/7713/25
У Х В А Л А

Іменем України

17 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000574 від 01.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила частково скасувати арешт на автомобіль марки «FORD», моделі «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом передачі на відповідальне зберігання власнику з правом його використання без права відчуження.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0000574 від 01.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді від 03.04.2025 по справі №127/10258/25, накладено арешт на автомобіль марки «FORD», моделі «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як зазначається заявником, автомобіль марки «FORD», моделі «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 , був досліджений в рамках експертизи, інші слідчі та процесуальні дії з даним речовим доказом проводитись не будуть, а тому у застосуванні до нього арешту відпала потреба.

Крім того, автомобіль знаходиться на території спеціального майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, який не обладнаний покрівлею, автомобіль знаходиться на відкритому повітрі, та не захищеній від корозії. Тому для попередження подальшого псування транспортного засобу, він потребує спеціальних умов зберігання, які унеможливлюють потрапляння на нього атмосферних опадів та прямий сонячних променів.

На підставі викладеного заявник звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 17.06.2025 звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, у якій також зазначила про те, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, при цьому 17.06.2025 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, у якій також зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Разом з тим, суду для огляду було надано матеріали кримінального провадження №0000574.

За правилами встановленими статтею 174 КПК України неявка в судове засідання особи, яка заявила клопотання, та особи, за клопотанням якої було арештовано майно не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Слідчий суддя дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, а також оглянувши матеріали кримінального провадження №0000574, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000574 від 01.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000574 від 01.04.2025 слідує, що: «31.03.2025 біля 16:20 год. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «MAN TGL 8.180» реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці Максима Шимка, в м. Вінниці, в напрямку вул. Левка Лук`яненка, поруч з буд. 7А, на нерегульованому пішохідному переході допустив наїзд на ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину рухаючись справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля. Після первинного контакту з автомобілем «MAN TGL 8.180» пішохода ОСОБА_6 відкинуло на смугу зустрічного руху, де був здійснений повторний наїзд на неї автомобілем марки «FORD FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , яка рухалась в напрямку вул. Немирівське шосе. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та згодом померла в медичному закладі.»

31.03.2025 під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «FORD», моделі «FOCUS», державний номерний знак НОМЕР_1 , який доставлено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30/32..

Постановою слідчого від 01.04.2025 вищевказаний автомобіль визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000574.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2025 у справі №127/10258/25 накладено арешт на:

1. Автомобіль марки «MAN», моделі «TGL 8.180», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 та на момент ДТП перебував у користуванні ОСОБА_5 .

2. Автомобіль марки «FORD», моделі «FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_3 та на момент ДТП перебував у її користуванні.

З висновку експерта Вінницького НДЕКЦ (судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобі») №СЕ-19/102-25/8230-ІТ від 21.04.2025 слідує, що:

«1. На момент огляду гальмівна система та рульове керування автомобіля Ford Focus (номерний знак НОМЕР_1 ) знаходяться у працездатному стані.

У деталях та вузлах рульового керування та гальмівної системи автомобіля Ford Focus (номерний знак НОМЕР_1 ), на момент огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли вплинути на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.

2. Оскільки під час огляду у вузлах та агрегатах гальмівної системи та рульового керування автомобіля Ford Focus (номерний знак НОМЕР_1 ) несправностей, які б могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тому вирішення запитання: «Якщо дані технічні несправності наявні, то чи є вони наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил експлуатації транспортним засобом?» втрачає технічний зміст і не досліджувались.»

З висновку експерта Вінницького НДЕКЦ (комплексної судової фототехнічної експертизи та інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» та 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження») №КСЕ-19/102-25/8229 від 06.05.2025 слідує, що:

«1. Виходячи з даних файлу з відеозаписом «IMG_2931», швидкість руху автомобіля MAN TGL 8.180 в обраний проміжок часу, становила близько 58,2±2,2 км/год.

2. Виходячи з даних файлу з відеозаписом «IMG_2931», час руху пішохода ОСОБА_6 з моменту вступу на розмітку пішохідного переходу до місця наїзду на неї автомобілем MAN TGL 8.180 становив близько 3±0,14 с.

3. Виходячи з даних файлу з відеозаписом «IMG_2931», швидкість руху автомобіля Ford Focus в обраний проміжок часу, безпосередньо перед наїздом на пішохода ОСОБА_6 становила близько 14,5±0,5 км/год.

4. Виходячи з даних файлу з відеозаписом «IMG_2931», час з моменту первинного контакту пішохода ОСОБА_6 з автомобілем MAN TGL 8.180 до моменту наїзду на пішохода автомобілем Ford Focus становив близько 1,56±0,07 с.

5. Наїзд автомобілем MAN TGL 8.180 (номерний знак НОМЕР_2 ) на пішохода ОСОБА_6 стався на проїзній частині вул. М. Шимка м. Вінниці на смузі руху у напрямку вул. Левка Лук`яненка (по ходу руху автомобіля MAN TGL 8.180), в межах горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра».

6. Наїзд на пішохода ОСОБА_6 автомобілем Ford Focus (номерний знак НОМЕР_1 ) відбувся на проїзній частині вул. М. Шимка м. Вінниці в межах смуги руху в напрямку вул. Немирівське шосе в районі розташування плями речовини бурого кольору позначеного на схемі огляду місця ДТЦ під №3.

Встановити більш точно розташування місця наїзду на пішохода автомобілем Ford-Focus на проїзній частині з розмірною прив`язкою до елементів дорожнього облаштування (в поперечному напрямку) не видалось можливим в зв`язку з відсутністю в даних експерту матеріалах суттєвих (достатніх з точки зору) слідових ознак трасологічного характеру.

7. У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля MAN TGL 8.180 (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4,18.1 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині.

У цій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля Ford Focus (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_3 , повинна була діяти відповідно до вимог п.п.12.3,18.1 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині висновку.

Оцінка дій пішохода в дорожньо-транспортній ситуації, що досліджується, не потребує застосування спеціальних технічних знань, а тому може бути зроблена слідчим або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішохода» Правил дорожнього руху.

8. У цій дорожньо-транспортній ситуації, при комплексі технічних величини, які містяться в наданих на експертизу матеріалах кримінального провадження, водій автомобіля MAN TGL 8.180 ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзд на пішохода ОСОБА_6 шляхом екстреного гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода, тобто шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

9. У цій дорожньо-транспортній ситуації, при комплексі технічних величини, які містяться в наданих на експертизу матеріалах кримінального провадження, в діях водія автомобіля MAN TGL 8.180 ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п.п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля MAN TGL 8.180 ОСОБА_5 , які не відповідали вимогам п.18.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

10. У цій дорожньо-транспортній ситуації, при комплексі технічних величини, які містяться в наданих на експертизу матеріалах кримінального провадження, водій автомобіля Ford-Focus ОСОБА_3 могла мати або не мати технічної можливості зупинитися раніше ніж місце зупинки автомобіля Ford-Focus буде досягнуте пішоходом, проте з технічної точки зору не виключає вірогідність контактування автомобіля Ford-Focus з пішоходом, оскільки пішохід рухався назустріч автомобіля Ford-Focus внаслідок наїзду на пішохода автомобілем MAN TGL 8.180.

11. У цій дорожньо-транспортній ситуації, при комплексі технічних величини, які містяться в наданих на експертизу матеріалах кримінального провадження, в діях водія автомобіля Ford-Focus ОСОБА_3 не вбачається невідповідностей Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

12. Вирішення питання про відповідність або невідповідність дій пішохода в досліджуваній дорожньо-транспортній пригоді, не потребує застосування спеціальних технічних знань, а тому може бути зроблена слідчим або судом самостійно відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішохода» Правил дорожнього руху.»

Отже, як слідує з досліджених матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування здійснюються необхідні слідчі та процесуальні дії, зокрема: проведено огляд місця події, проведено огляд трупа, проведено огляд предмета, відібрано пояснення в учасників ДТП, допитано свідків, допитано потерпілих, призначено судово-медичну експертизу, судові інженерно-транспортні експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобі», комплексну судову фототехнічну експертизу та інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» та 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» та їх висновки долучено до матеріалів кримінального провадження.

За наслідком проведених слідчих дій 02 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Однак, жодних слідчих дій з автомобілем марки «FORD», моделі «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 , уже не планується проводитись, оскільки як слідує з матеріалів кримінального провадження усі необхідні слідчі дії уже проведенні.

Натомість автомобіль марки «FORD», моделі «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває та продовжує перебувати на арешт майданчику.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки «FORD», моделі «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_3 .

Більш того, з матеріали кримінального провадження слідує, що ОСОБА_3 хоч і являється учасником ДТП, однак за наслідками проведених слідчих дій встановлено, що вона не є винуватцем ДТП.

Як зазначалося вище, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів справи та кримінального провадження судом встановлено, що арешт на автомобіль марки «FORD», моделі «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 , накладено обґрунтовано, оскільки останній містив на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, враховуючи засади розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК), суд вважає недоцільним подальше зберігання транспортного засобу на арешт майданчику.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Частиною п`ятою статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підставу застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що всі необхідні дії, щодо автомобіля уже проведенні, врахувавши думку слідчого, який не заперечував проти передачі майна на відповідальне зберігання, а також те, що перебування автомобіля на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, під відкритим небом, призводить до його псування та порушує права власника на використання його в інтересах сім`ї, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити та зобов`язати слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000574 від 01.04.2025, автомобіль марки «FORD», моделі «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 , з правом його використання, однак без права відчуження.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 98, 100, 170, 173, 174, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Зобов`язати слідчого Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000574 від 01.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, автомобіль марки «FORD», моделі «FOCUS» державний номерний знак НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_3 , з правом його використання, однак без права відчуження.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя