САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/350/14-к
Провадження № 1-кп/726/31/14
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2014 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Садгірського районного суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000550 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191 ч.1, ч.3 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191 ч.1, 191 ч.3 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 працюючи на посаді продавця товарів третьої категорії магазину продовольчих товарів №5 регіонального структурного підрозділу ТОВ Волиньтабак в м. Чернівці, по вул. Калинівській, 13-а, кіоск №37, будучи матеріально відповідальною особою, в період часу з 19.03.2013 року по 20.09.2013 року, привласнив грошові кошти ТОВ Волиньтабак в сумі 609,35 грн. та привласнив товарно-матеріальні цінності, які були ввірені йому ТОВ Волиньтабак на загальну суму 51506,01 грн., чим завдав потерпілому ТОВ Волиньтабак матеріальних збитків на загальну суму 52115,36 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 , продовжуючи працювати на вище вказаній посаді, а також будучи ознайомлений з актом перевірки результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 20.09.2013 року, в період часу з 21.09.2013 року по 24.09.2013 року, привласнив грошові кошти ТОВ Волиньтабак в сумі 2367,44 грн., які були ввірені йому, чим завдав потерпілому матеріальних збитків вказану суму.

Всього завдав збитків потерпілому на суму 54482,80 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав та пояснив суду, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи. Однак заперечував кваліфікацію його дій за ч.3 ст. 191 КК України, оскільки вказав, що він в період з 20.09.2013 року по 24.09.2013 року не працював, касовий апарат був в кіоску і часом забирав додому і там просто вибивав чеки для створення видимості роботи. Крім того показав, що дійсно він в період часу з 19.03.2013 року по 20.09.2013 року, привласнив грошові кошти та товарно-матеріальні цінності, які були ввірені йому та належали ТОВ Волиньтабак на загальну суму 54482,80 грн.. Також зазначив, що після інвентаризації яка проводилась 20.09.2013 року, він підписав акт і йому було відомо про недостачу, однак з детальними результатами перевірки він був ознайомлений пізніше. Щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати, шкоду зобов`язується відшкодувати по можливості, однак в нього в даний час кошти відсутні.

Представник потерпілого ТОВ Волиньтабак ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що дійсно в ході інвентаризації проведеної 20.09.2013 року було виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей на суму 41142,68 грн. та була проведена повторна інвентаризація 27.09.2013 року, в ході якої було виявлено нестачу на суму 54425,40 грн. При інвентаризації 20.09.2013 року обвинувачений був присутній та йому було відомо про нестачу , а про остаточні результати інвентаризації (уточнену суму нестачі) йому повідомили пізніше. Щодо недостачі по касі грошових коштів то сума була встановлена в ході досудового розслідування, оскільки вони документи надали органу досудового розслідування. Цивільний позов на суму 54482,80 грн. підтримує, просить задовольнити на суму яка вказана в висновку експерта.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 будучи допитаними в ході судового слідства в своїх показаннях повністю підтвердили показання представника потерпілого ОСОБА_4 . Та вказали, що сума недостачі встановлювалась по товарно-матеріальним цінностям в ході інвентаризації проведеної 20.09.2013 року та 27.09.2013 року попередньо і була неповною. ОСОБА_5 був присутній при інвентаризації 20.09.2013 року та йому цього числа було відомо про наявність недостачі на значну суму.

Допитавши обвинуваченого, представника потерпілого та свідків, дослідивши документи по справі та речові докази, суд вважає, що ОСОБА_5 слід визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст.191 ч.1 та 191 ч.3 КК України.

Не визнання обвинуваченим кваліфікації його дій за ст.191 ч.3 КК України спростовуються також зібраними зі сторони обвинувачення доказами.

Зокрема:

накладними на внутрішнє переміщення товарно-матеріальних цінностей (т.4 а.с.2-35, 37-87, 89-107, 109-159);

актами переоцінки товарно-матеріальних цінностей (т.4 а.с. 36, 88, 108);

книгою обліку розрахункових операцій (т.4 а.с.106-166, т.5 а.с. 90-96);

накладною на повернення № 13-п-11/135 від 18.03.2013 року (т.5 а.с.31);

актами інвентаризації від 12.03.2013 року, 20.09.2013 року та від 27.09.2013 року з відповідними інвентаризаційними описами (т.5 а.с. 32-38, 39-57, 75-81, 84-89);

висновком експерта про проведення судово-економічної експертизи № 11-а від 29.01.2014 року (т.4 а.с.201-207).

Крім того, суд переконався в тому що всі учасники процесу правильно розуміють дослідженні докази стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини /фактичних обставин вчинення злочину/, які в ході судового провадження ніким не оспорювались, у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження.

Згідно ч.3 п.20 ППВСУ від 06.11.2009р. N 10 « Про судову практику у справах про злочини проти власності» у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені

повторно - за іншими частинами відповідних статей КК. П. 25 вказаної постанови ПВСУ вказує, що розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій оцінці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків - за відповідними цінами на час вирішення справи в суді.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у привласненні та розтраті майна, яке було ввірене йому і перебувало в його віданні та вірної кваліфікації його дій за ч.1 ст.191 КК України. А також щодо вчинення ОСОБА_5 дій, щодо привласнення та розтрати майна, яке було ввірене йому і перебувало в його віданні - повторно та вірної кваліфікації його дій за ч.3 ст.191 КК України.

Щодо невизнання ОСОБА_5 кваліфікації його дій за ч.3 ст. 191 КК України, то суд розцінює це як обрану лінію захисту, зважаючи на визнання останнім вини у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 191 КК України та суми завданих збитків в повному обсязі.

Відповідно до п.1 та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Крім того, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливості конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так обвинуваченому обставинами, що пом`якшують покарання, згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає те що він фактично вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, його позитивну характеристику.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, те що він визнав свою вину, розкаявся в скоєному, запевняє суд, що подібного не повториться, обставини скоєння злочину, суму завданих збитків, спосіб та тривалість скоєння злочинів та те, що він має намір фактично відшкодувати шкоду потерпілому у повному обсязі. Також суд враховує особу винного, те що він раніше не судимий, як особа характеризується виключно позитивно, не одружений, не має на утриманні осіб, в даний час не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, та не є службовою особою в даний час. Зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд не знаходить підстави для застосування до ОСОБА_5 ст.69 КК України, оскільки призначення більш м`якого або іншого покарання ніж передбачено санкцією ст.с. 191 ч.1, 191 ч.3 КК України не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці.

Разом з тим суд вважає, що підсудному слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції статей у вигляді обмеження волі, однак зважаючи на особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Щодо додаткової міри покарання то суд, вважає, що ОСОБА_5 слід призначити додаткове покарання у позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади.

Речові докази залишити при справі, а цивільний позов по справі задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язанні із залученням експерта за проведення експертизи покласти на обвинуваченого

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст. ст. 191 ч.1, 191 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади строком на два роки;

- за ч.3 ст.191 КК України у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати матеріально-відповідальні посади строком на три роки,

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_5 призначити остаточно:

- основне покарання - у вигляді обмеження волі строком на 3 /три/ роки та 6 /шість/ місяців,

- додаткове покарання - у вигляді позбавлення права обіймати матеріально-відповідальні посади в органах місцевого самоврядування, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності, строком на 3 /три/ роки.

Кожне з покарань призначених ОСОБА_5 виконувати окремо.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного основного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 3 /трьох/ років іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну постійного місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, залишити особисте зобов`язання.

Речові докази залишити при справі.

Цивільний позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ТзОВ «Волиньтабак» (вул. Карбишева, 1, м.Луцьк, Волинської області, , р/р 5603 МФО 351005 в АТ «Укрсиббанк»,) завдані злочином збитки в сумі 54482,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2 753,10 грн. /дві тисячі сімсот п`ятдесят три грн.. 10 коп./ судових витрат на залучення експерта.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суду м. Чернівці шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1