ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, без інвалідності, з середньою освітою, одруженого, неофіційно працюючого різноробочим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, 26.03.2025, приблизно о 9 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи по вулиці Головківській в м. Одесі, більш точної адреси встановити не надалось можливим, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом знахідки незаконно придбав для власного вживання без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, маса якого становить 2,462 г. Загальний кількісний вміст метадону становить 1,310 г., що більше ніж невеликий розмір, передбачений наказом Міністерства охорони здоров?я України від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих розмірів, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу».
Продовжуючи свій кримінально-противоправний умисел, направлений на незаконне зберігання наркотичного засобу обіг якого обмежено - метадон, ОСОБА_3 , незаконно зберігав раніше придбаний наркотичний засіб в правій кишені вдягнутих на ньому штанів до моменту їх вилучення в ході огляду місця події 26.03.2025 за адресою: м. Одеса, вул. Головківська, біля будинку №2 о 12 годині 01 хвилини працівниками відділення поліції №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додано письмову заяву ОСОБА_3 від 04.06.2025 року, з якої вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту. Також, згідно змісту вказаної заяви, ОСОБА_3 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зміст яких йому роз`яснено, а також те, що надаючи свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження у його відсутність (відсутність інших учасників провадження), не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені в результаті досудового розслідуванням обставини. З врахуванням викладених особливостей, ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Захисником адвокатом ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим (підозрюваним), його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Положеннями ч. 2, ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень цього параграфа.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, тобто без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники судового провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.
Обвинувачений (підозрюваний) ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_4 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі.
Отже, дослідивши обставини, які встановлені органом досудового розслідування, повністю визнаються та не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_3 , його вік (40 років), стан здоров`я (відомостей про наявність інвалідності матеріали справи не містять), соціальне положення (одружений, відомостей про наявність на утриманні непрацездатних чи неповнолітніх осіб на утриманні не має); те, що особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває та в силу ст. 89 КК України визнається такою, що раніше не судима; те, що ОСОБА_3 працездатний та, згідно письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи, неофіційно працює та має джерело заробітку; те, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні по даному провадженню та не заперечує його вчинення; наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Крім того, суд враховує те, що матеріали справи містять заяву ОСОБА_3 з проханням призначити йому покарання у виді штрафу, із розстрочкою виплати такого штрафу певними частинами.
З врахуванням встановлених відомостей та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про нього, суд приходить до висновку про можливість призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу в мінімальному розмірі, тобто в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Приймаючи до уваги те, що мінімальний розмір штрафу, передбачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд вважає доведеним, що сплата гр. ОСОБА_3 такого штрафу одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, тому, на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 виплати штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 10 (десять) місяців.
Документально підтвердженні судові витрати у даному кримінальному провадженні на загальну суму 8914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень підлягають стягненню з ОСОБА_3 .
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту в даному провадженні не застосовувались.
Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , в рамках даного кримінального провадження, не обирався. Підстав для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не вбачає.
У відповідності до положень частини 4 статті 107 КПК України та враховуючи, що судове провадження здійснювалось судом за відсутності учасників провадження, фіксування за допомогою технічних засобів під час судового розгляду не здійснювалось.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК, суд,-
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату штрафу із розстрочкою певними частинами строком на 10 (десять) місяців із розрахунку 1700 (одна тисяча сімсот) гривень кожного місяця.
До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирати.
Речові докази, відповідно до постанов дізнавача від 26.03.2025 року та 01.06.2025 року, а саме:
- 10 поліетиленових пакетиків з кристалічною речовиною білого кольору та експертний пакет №300534767 із залишками речовини після проведення експертного дослідження, що зберігаються в камері схову Відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за квитанцією №001618 знищити;
- мобільний телефон марки «Redmi» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 вважати повернутим власнику за належністю, про що свідчить розписка ОСОБА_3 від 26.03.2025 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 8914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень.
Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1