УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/9943/13-к

Провадження 1-кп/522/2428/25

17 червня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000787, відомості про яке внесено 22.01.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із вищою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000787, відомості про яке внесено 22.01.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження висловили думку про можливість призначення судового розгляду у відкритому судовому засіданні на підставі наданого суду обвинувального акту у кримінальному провадженні №000787.

Захисник ОСОБА_6 подав до суду клопотання про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №000787прокурору, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Клопотання захисника обгрунтоване тим, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, а саме за попередньою змовою з ОСОБА_7 , яка не с обвинуваченою у справі. Захисник зазначає, що обвинувальний акт був відразу був складений 21.07.2023 року прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , при цьому відсутні будь-які дані про те, що слідчими складались обвинувальні акти, з якими прокурор не погодився. У цій справі заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_9 01.01.2022р. направив повернутий обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 190 ч. 4 КК України та матеріали кримінального провадження № 0000787 від 22.01.2013р. для подальшого проведення досудового розслідування, що не відповідає діючому законодавству та є незаконним. Формулювання обвинувачення ОСОБА_5 в обвинувальному акті від 21.07.2023р. фактично є ідентичним обвинуваченню ОСОБА_7 в обвинувальному висновку у кримінальній справі за її обвинуваченням за ст.ст. 190 ч. 4, 358 ч. 4 КК України, але на даний час всі судові рішення у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_7 скасовані, в тому числі і вирок Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2013р. На переконання захисника, за наявності вищезазначених недоліків обвинувального акту, судовий розгляд даного кримінального провадження не може бути призначений, оскільки будь-яке рішення, постановлене судом при наявності порушення права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист буде незаконним і тягне за собою його скасування. В судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, оскільки обвинувальний акт не містить посилань на інкримінування вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , натомість в обвинувальному акті зазначено «із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження». Крім того, на думку сторони обвинувачення, прокурор мав право самостійно скласти обвинувальний акт, відповідно до ст. 291 КПК Ураїни, оскільки КПК України не передбачений вичерпний перелік випадків, коли прокурор має право скласти обвинувальний акт самостійно, а вставне слово «зокрема» є лише прикладом одного із таких випадків. Також прокурор звернула увагу на те, що згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України, форма відмови прокурора у затвердженні обвинувального акту не передбачена. Посилання захисника на те, що після повернення обвинувального акту орган досудового розслідування не може проводити слідчі дії, не є підставою для повернення обвинувального акту. Натомість, у випадку проведення таких слідчих дій після повернення обвинувального акту, такі докази можуть бути визнані судом неналежними та недопустимими. Прокурор зазначила, що посилання захисника на те, що «особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження» є ОСОБА_7 є лише домислами сторони захисту. За таких обставин, прокурор просила відмовити у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту та просила призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000787 до судового розгляду.

Захисник в порядку репліки зазначив, що після розгляду вказаного клопотання, ним будуть надані судові рішення усіх інстанцій щодо справи відносно ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_10 надала суду заяву про проведення засідань за її відсутності.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши доводи заявленого клопотання приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, як повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу чи призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Аналіз положень ст. 314, 315 КПК України дає можливість суду зробити висновок, що основним завданням підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні є вирішення організаційно-розпорядчих питань, які пов`язані виключно з підготовкою справи до розгляду по суті з тією метою, щоб судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювався ефективно, оперативно та у відповідності до завдань кримінального провадження, що визначені у ст. 2 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України - обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту, суд зазначає, що згідно поданого обвинувального акту: « ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, діючи умисно та за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, у відповідності до вимог ст. 232 КПК України (в ред. 1960 року), згідно розподілу своєї злочинної ролі, незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_11 та в подальшому, шляхом обману, продали вищезазначену квартиру ОСОБА_12 за 31 400 доларів США, що еквівалентно 167 503, 30 грн., яку судовим рішенням було вилучено із незаконного володіння, чим завдано збитки ОСОБА_12 у особливо великих розмірах при наступних обставинах». В обвинувальному акті, як у фактичному викладі обставин інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, так і у формулюванні обвинувачення, відсутнє посилання на те, що кримінальне правопорушення вчинене за попередньою змовою з ОСОБА_7 , натомість зазначено «із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження». Відтак, такий виклад обставин кримінального правопорушення не суперечить передбаченим ст.ст. 2, 7 КПК України завданням кримінального провадження та загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпечення до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, верховенству права, законності презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

З приводу посилання захисника на те, що обвинувальний акт був складений 21.07.2023 року прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 , при цьому відсутні будь-які дані про те, що слідчими складались обвинувальні акти, з якими прокурор не погодився, суд зазначає наступне.

Прокурор, в силу вимог частини першої статті 36 КПК України, обстоюючи свої правові позиції, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Зазначене забезпечує засади рівності та змагальності сторін кримінального провадження.

Як було зазначено вище, ч.1 ст. 291 КПК України встановлено, що обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Пунктом 13 ч. 2 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акту, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акту чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання.

Згідно вимог ч. 3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як убачається з обвинувального акту, він відповідає вказаним приписам КПК України, оскільки 21 липня 2023 року був складений Прокурором приморської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підписаний ним.

Крім того, слід зазначити, що Кримінальним процесуальним кодексом України, форма відмови прокурора у затвердженні обвинувального акту не передбачена.

Так, твердженням захисника про те, що після повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК України слідчим проводились слідчі дії, суд позбавлений можливості надати оцінку на даній стадії судового провадження, оскільки приписами ч. 4 ст. 291 КПК України встановлено, що до обвинувального акту додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Посилання сторони захисту на те, що формулювання обвинувачення ОСОБА_5 в обвинувальному акті від 21.07.2023р. фактично є ідентичним обвинуваченню ОСОБА_7 в обвинувальному висновку у кримінальній справі за її обвинуваченням за ст.ст. 190 ч. 4, 358 ч. 4 КК України, не можуть бути взяті судом до уваги при вирішенні клопотання захисника, оскільки згідно ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Приписами ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відтак, під час судового розгляду кримінального провадження його учасники не позбавлені права надавати суду докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються. Обвинувачений ОСОБА_5 у суді представлений своїм захисником адвокатом ОСОБА_6 , відтак при призначенні обвинувального акту до судового розгляду не порушує право обвинуваченого на захист.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні №000787 є не обгрунтованими, такими, що не знайши свого підтвердження під час підготовчого судового засідання, у зв`язку із чим, задоволенню не підлягає.

Під час підготовчого судового засідання не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №000787, у відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, який здійснювати у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси за участю прокурора, потерпілої, захисника та обвинуваченого, 25.06.2025 року о 13:00 год.

Клопотань щодо необхідності складання досудової доповіді учасниками судового провадження не заявлялось, у зв`язку з чим суд вважає за можливе не постановляти рішення про зобов`язання представника персоналу органу пробації щодо складання досудової доповіді у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 314-316,372-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 000787, відомості про яке внесено 22.01.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - залишити без задоволення.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 000787, відомості про яке внесені 22.01.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України 25.06.2025 року о 13:00 год.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводити у відкритому судовому засіданні одноособово суддею.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, захисника та обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1