Номер провадження: 11-кп/813/1996/25
Справа № 498/580/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на вирок Великомихайлівського районного суду Одеської обл. від 07.04.2025 у к/п №0000007 від 08.02.2025, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України

установив:

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

01.06.2025 захисником ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , через підсистему «Електронний суд» було подано апеляційну скаргу на зазначений вирок суду 1-ої інстанції від 07.04.2025, в якому захисник, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді 1-ої інстанції, іншим складом суду, або вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн, або покарання у виді обмеження волі строком на 6 місяців, зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, або замінити обмеження волі на службове обмеження для військовослужбовців строком на 6 місяців; виключити з резолютивної частини вироку посилання на самостійне виконання вироку Київського райсуду м. Одеси від 07.07.2022.

Проаналізувавши матеріали судового провадження, вважаю, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В свою чергу, згідно із приписами абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що оскаржуваний вирок було ухвалено 07.04.2025 в порядку ст. 382 КПК України, тобто за результатами спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в присутності свого захисника ОСОБА_5 подав заяву про визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с. 18-19).

Копія оскаржуваного вироку суду 1-ої інстанції була отримана обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до розписки на рекомендованому поштовому повідомленні, 09.05.2025 (а.с. 215), а також була отримана захисником ОСОБА_5 на її електронну пошту 17.04.2025 (а.с. 214).

При цьому, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 зауважує на тому, що копію вироку було отримано не обвинуваченим особисто, а його фактичною дружиною ОСОБА_6 , оскільки обвинувачений на той час перебував в зоні ведення бойових дій, разом із тим, будь-яких документальних підтверджень зазначеної обставини захисником надано не було, натомість, наявне в матеріалах судового провадження рекомендоване поштове відправлення містить підпис та ПІБ саме обвинуваченого ОСОБА_4 .

Водночас, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 посилається на те, що договір про надання правової допомоги був ним укладений із обвинуваченим ОСОБА_4 15.05.2025.

В цьому контексті суддя-доповідач зауважує на тому, що захисник ОСОБА_3 не приймав участі в даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду, натомість, раніше захисником обвинуваченого ОСОБА_4 була адвокат ОСОБА_5 , яка, відповідно, отримала копію вироку.

Відтак, з огляду на вищевикладені положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження вироку суду 1-ої інстанції від 07.04.2025 для обвинуваченого ОСОБА_4 починає відраховуватись з дня отримання ним копії такого вироку, тобто з 09.05.2025, в той час як для захисника ОСОБА_3 як особи, яка не була стороною кримінального провадження на час постановлення оскаржуваного вироку, такий строк починає відраховуватись відповідно до загальних вимог, передбачених приписами п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, тобто з моменту ухвалення такого вироку, а саме з 07.04.2025.

Апеляційна скарга захисником ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 була подана через підсистему «Електронний суд» 01.06.2025 (а.с. 219), тобто зі значним пропуском передбаченого вимогами кримінального процесуального закону 30-денного строку на оскарження вироку суду.

При цьому, в апеляційній скарзі та доданих до неї матеріалах захисник ОСОБА_3 не порушує питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження вироку Великомихайлівського районного суду Одеської обл. від 07.04.2025.

Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України встановлено, що апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, суддя-доповідач вважає, що оскільки апеляційна захисника ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 подана із пропуском встановленого кримінальним процесуальним законом 30-денного строку на апеляційне оскарження вироку суду та останнім не порушується перед судом апеляційної інстанції питання про поновлення цього строку, вона підлягає поверненню захиснику на підставі вищезгаданого п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 395, 399, 405, 419, 532 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на вирок Великомихайлівського районного суду Одеської обл. від 07.04.2025 у к/п №0000007 від 08.02.2025, яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України повернути захиснику ОСОБА_3 , у зв`язку з її поданням після закінчення строку апеляційного оскарження та не порушенням питання про поновлення цього строку.

Роз`яснити захиснику ОСОБА_3 , що, відповідно до положень ч. 7 ст. 399 КПК України, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала вступає в силу з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2