Провадження № 1-кс/734/497/25 Справа № 734/2326/25
У х в а л а

іменем України

05 вересня 2025 року селище Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , із участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисникаадвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, винесене в кримінальному провадженні № 0000312, відомості про яке внесені 20 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, розлученого, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (ззлочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 подав у Козелецький районний суд Чернігівської області клопотання, погоджене прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що вимогами ст.ст. 17, 65 і 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та який діє і до цього часу. 08 квітня 2022 року військовозобов`язаного солдата ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_2 і направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Згідно з ч. 6 ст. 2, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Таким чином, із 08 квітня 2022 року солдат ОСОБА_5 почав проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 113 від 11 квітня 2022 року військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, солдата ОСОБА_5 з 11 квітня 2022 року призначено на посаду заступника командира бойової машини - навідника оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , зараховано в списки особового складу частини та визнано вважати таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127 і 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття. Під час дії воєнного стану, напередодні 05 квітня 2023 року, у солдата ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на самовільне залишення військової частини НОМЕР_2 з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, який реалізував за наступних обставин. На виконання злочинного умислу солдат ОСОБА_5 , у порушення вказаного законодавства, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасового незаконного ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу відповідних командирів, 05 квітня 2023 року у невстановлений досудовим розслідуванні час, але не пізніше 20.00 години самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби, та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби і правоохоронних органів за наявності реальної можливості для цього та по даний час в розташування військової частини НОМЕР_2 не повернувся.

Підозра ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням військової частини НОМЕР_2 про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_5 ; матеріалами службового розслідування у кримінальному провадженні за фактом самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_2 військовослужбовцем ОСОБА_5 ; протоколами допитів свідків у кримінальному проваджені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

О 17.02 годині 03 вересня 2025 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. 04 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вислухавши позиції прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які підтримали вимоги вказаного клопотання, позиції підозрюваного ОСОБА_5 і захисника-адвоката ОСОБА_6 , які не погодилися із вимогами вказаного клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі. Наданими стороною обвинувачення доказами доведені ті обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні військовослужбовцем ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення. Тому є достатні підстави вважати, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, той може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення. За викладених обставин слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном 60 діб, але не більше строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого органом досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194 і 197 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави, із подальшим утриманням в умовах гауптвахти відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою відраховувати із 17.02 години 03 вересня 2025 року, - з моменту його фактичного затримання, і до 17.02 години 02 листопада 2025 року включно, але не більше строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня проголошення.

Слідчий суддя