Справа № 286/515/25
У Х В А Л А

29.04.2025 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000027 від 3 лютого 2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Половля Володимирецького району Рівненської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , такого, що фактично проживає по АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон №796-ХІІ) у редакції, чинній до 01 січня 2015 року, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов`язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати; у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати; у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, і стипендії студентам, які там навчаються, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті. Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від розміру мінімальної заробітної плати.

Рішенням від 17 липня 2018 року № 6-р/2018 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, в тому числі, виключено зі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» положення про виплату підвищення непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, з 17 липня 2018 року відновила дію редакція статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка була чинною до 01 січня 2015 року.

Відповідно до додатку №1 до постанови Кабінету міністрів Української PCP від 27.07.1991 № 106 визначено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед яких с. Левковичі Овруцької ТГ Коростенського району Житомирської області.

Так, у ОСОБА_4 , що був обізнаним з положеннями законодавства щодо підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, на підставі статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не пізніше 09.02.2024 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами Державного бюджету України) шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09.02.2024 о 11 годині 57 хвилин ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, звернувся до Левковицького старостинського округу №18 Овруцької міської ради, що по вул. Центральній, 1, в с. Левковичі Овруцької ТГ Коростенського району Житомирської області, з метою реєстрації свого місця проживання по АДРЕСА_1 , та адміністратором ВРМ відділу ЦНАП Левковицького старостинського округу прийнято заяву від ОСОБА_4 про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із задекларовного/зареєстрованого місця проживання (перебування), та на підставі згоди власника приміщення, який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_4 , зареєстровано місце проживання останнього по АДРЕСА_1 , про що йому видано витяг з реєстру територіальної громади №2024/001394264.

Крім цього, 09.02.2024 ОСОБА_4 з метою подання звернення та подальшого оскарження бездіяльності Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області з метою виплати вказаного підвищення до пенсії (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області) отримав довідку №95 про реєстрацію та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , від Левковицького старостинського округу із внесенням відповідних відомостей до погосподарської книги №1 Левковицького старостинського округу, при цьому ОСОБА_4 фактично проживав по АДРЕСА_2 , яке відповідно до додатку № 1 до постанови Кабінету міністрів Української PCP від 27.07.1991 № 106 не входить до населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Далі, 20.02.2024 ОСОБА_4 звернувся із письмовим зверненням до ГУ ПФУ в Житомирській області з метою виплат підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, та 21.03.2024 отримав відмову у виплаті підвищення до пенсії.

В подальшому 28.03.2024, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, розпорядником яких є ГУ ПФУ Житомирській області, ОСОБА_4 звернувся з адміністративним позовом про зобов`язання проведення перерахунку і виплати коштів із внесеними до нього завідомо неправдивими відомостями про його проживання у зоні гарантованого добровільного відселення внаслідок аварії на ЧАЕС, а саме по АДРЕСА_1 , та подав позов до Житомирського окружного адміністративного суду.

22.07.2024 за результатом розгляду вказаного адміністративного позову ОСОБА_4 . Житомирським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №240/6491/24, яким позов ОСОБА_4 до ГУ ПФУ в Житомирській області задоволено, а саме зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити з 01.03.2024 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року.

На підставі вказаного рішення Житомирського окружного адміністративного суду у період з 01.09.2024 по 31.12.2024 Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, працівники якого не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_4 , останньому виплачено грошові кошти в сумі 12800 грн, як підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, шляхом обману незаконно заволодів грошовими коштами Державного бюджету України, розпорядником яких є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, на загальну суму 12800 грн, чим спричинив матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, оскільки кримінальний проступок вчинив вперше, в скоєному щиро кається, активно сприяв розкриттю вказаного кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдані ним збитки.

Представник потерпілої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. При цьому, зазначила, що не заперечує щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Також вказала, що збитки, заподіяні Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області, відшкодовано в повному обсязі.

Прокурор не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження.

Вислухавши думку обвинуваченого, прокурора та врахувавши позицію представника потерпілої особи, наведену в письмовій заяві, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, вчинив вперше, що підтверджується довідкою ВІТ ГУНП в Житомирській області про відсутність судимостей, характеризується позитивно, у вчиненому щиро кається, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував завдані ним збитки, потерпіла юридична особа претензій до нього не має, проти звільнення його від кримінальної відповідальності не заперечує.

Таким чином, наявні передбачені законом підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, тому клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

П. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 284, 288, 314 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності.

Речові докази: пенсійну справу ОСОБА_4 залишити у ГУ ПФУ в Житомирській області; копію судової справи № 240/6491/24 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Овруцький районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія ухвали вручається обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1