ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №629/1378/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/334/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.367 КК України

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 року м.Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, із вищою освітою, працюючого на посаді доцента кафедри технології будівельного виробництва і будівельних матеріалів Харківського національного університету міського господарства ОСОБА_9 , розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.367 КК України на 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік і покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.367 КК України у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрито.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, відповідно до протоколу №2 загальних зборів учасників ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» від 17.10.2018 року, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено директором вказаного товариства.

Згідно із п. 1.1. протоколу № 1 Установчих зборів Засновників від 14.06.2018 року ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» діє на підставі Модельного статуту.

Так, пунктом 36 Модельного статуту товариства з обмеженою відповідальністю, затвердженого Постановою КМУ від 27.03.2019 року №367 (далі - Статут), виконавчим органом Товариства є директор.

Пунктом 36.1.2. Статуту передбачено, що одноосібний виконавчий орган Товариства може діяти від імені Товариства без довіреності;

Пунктом 35 Статуту передбачено, що до компетенції виконавчого органу Товариства належить вирішення усіх питань діяльності Товариства, крім тих, що відповідно до закону або Статуту належать до компетенції загальних зборів учасників.

Таким чином, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду директора ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» виконував організаційно-розпорядчу функцію, яка полягає у внутрішній організації роботи товариства та управлінні його персоналом, а також адміністративно-господарську функцію, яка полягає у вчиненні дій та укладенні господарсько-правових угод від імені ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ», у зв?язку з чим являвся службовою особою.

Так, 06.08.2018, 25.10.2018, 26.10.2018, 05.11.2018 між ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» та ОСОБА_12 , яка на той час володіла 30% корпоративних прав вказаного Товариства укладено договір позики від 06.08.2018 №3 на суму 805 704 грн та договори поворотної фінансової допомоги від 25.10.2018 №4 на суму 14454 грн, від 26.10.2018 №5 на суму 120 000 грн, від 05.11.2018 №6 на суму 126 300 грн, від 29.03.2019 №11 на суму 27 000 грн, від 31.01.2020 №12 на суму 22 382 грн.

Відповідно до вказаних договорів ОСОБА_12 надала ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» позику та поворотну фінансову допомогу на загальну суму 1 115 840 грн.

У подальшому, на адресу ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» від ОСОБА_12 надійшла вимога від 26.01.2021 про повернення вказаних грошових коштів, наданих відповідно до договорів поворотної фінансової допомоги.

На виконання вказаної вимоги директор ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» ОСОБА_8 , неналежно виконуючи свої службові обов?язки через несумлінне ставлення до них, при цьому маючи реальну можливість виконати їх належним чином, розуміючи, що загальна сума вимоги є меншою ніж вартість обладнання, яке перебувало у власності ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» передав ОСОБА_12 устаткування ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ», а саме: жаровню Ж-3200-8, вартістю 607 200 грн, прес ПШ-300, вартістю 501 600 грн, фільтр ВНП-40, вартістю 174 000 грн, краплевідокремлювач КО-100/9, вартістю 5 550 грн, на загальну суму 1 288 350 грн, внаслідок чого, дане обладнання вибуло із власності ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ», тим самим зайво розтративши майно підприємства на суму 172 510 тис. грн.

Внаслідок службової недбалості директора ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» ОСОБА_8 через несумлінне ставлення до своїх службових обов?язків ТОВ «ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ЛЮКС-ОЙЛ» завдано істотної шкоди на загальну суму 172 510 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Указав, що жодний доказ сторони обвинувачення не підтверджує обставини, які зазначені у зміненому обвинувальному акті. Суд першої інстанції необґрунтовано проігнорував показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та надані стороною захисту письмові докази, з яких, на думку захисника, однозначно та очевидно виходить, що за даних фактичних обставин наявні лише господарські або цивільні правовідносини, але аж-ніяк не кримінальні. Зауважив, що більша частина заборгованості ТОВ «ВК «ЛЮКС-ОЙЛ» була накопичена внаслідок дій іншого директора ОСОБА_15 шляхом укладення відповідних правочинів. Наголосив, що стороною обвинувачення взагалі не доведені та не встановлені наявність у діях ОСОБА_8 корисливого мотиву та мети, що свідчить про не виконання процесуального обов`язку в силу вимог ст.91 КПК України. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 .

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор частково підтримав апеляційну скаргу, просив вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого, захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення, до якого згідно ч.1 ст.369 цього ж КПК відноситься вирок, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, згідно ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно вимог, передбачених п.2 ч.3 ст.374 КПК України, мотивувальна частина обвинувального вироку, серед іншого, повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням доказів на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.п.16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29 червня 1990 року, при обґрунтуванні висновків суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи тощо. Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

За змістом цих норм закону суд має викласти у мотивувальній частині обвинувального вироку результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у кримінальному провадженні, зазначити джерело доказу, фактичні данні, що стосуються доказуваної обставини, а також зазначити, які обставини даними доказами спростовуються або підтверджуються. Остаточну оцінку доказам суд дає з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності й достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України, а висновки суду щодо оцінки доказів повинні викладені в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви в їх достовірності.

Наведених вище вимог судом не виконано.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, у мотивувальній частині вироку суд лише перерахував назви наданих надані стороною обвинувачення письмових доказів, зокрема договори, акти приймання-передачі устаткування, фінансові документи, реєстраційну документацію ТОВ, вимогу засновниці товариства про повернення коштів та інші письмові джерела. Проте суд не зазначив, які конкретні обставини підтверджуються чи спростовуються цими доказами, не проаналізував їх та не надав належної оцінки, у тому числі з точки зору їх достатності для прийняття процесуального рішення по суті.

Крім того, у вироку відсутня належна оцінка наданих стороною захисту документів, а також пояснень самого ОСОБА_8 щодо порядку виконання зобов`язань перед ОСОБА_12 , зокрема його тверджень про те, що ОСОБА_16 не заперечувала проти передачі обладнання як форми повернення боргу, що могло мати суттєве значення для визначення правової природи вчинених дій.

Ці порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст.412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст.409 того ж КПК - підставами для скасування вироку.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення процесуального закону шляхом повторного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, оскільки відповідних клопотань про їх дослідження учасниками судового провадження не заявлено.

З огляду на наведене, колегія суддів керується приписами ч.6 ст.9 КПК України, які визначають, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, тоді застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, виходячи із передбаченої п.13 ч.1 ст.7 КПК України загальної засади кримінального провадження щодо забезпечення права на захист, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, перевірити доводи апеляційної скарги захисника, дати належну оцінку зібраним доказам згідно чинного кримінального процесуального кодексу України, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення з викладенням у ньому аналізу доказів і докладних мотивів його прийняття.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: