Справа № 190/980/25
Провадження №1-кс/190/214/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м.П`ятихатки

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому зсіданні залі суду м. П`ятихатки клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000243 від 13.06.2023 року,

в с т а н о в и в:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській обалсті ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженні №0000243 від 13.06.2023 року.

Слідчий обгрунтовує своє клопотання тим, що 07 липня 2024 року солдат ОСОБА_5 , під час бойового чергування, в якому перебував згідно БР № 1074 дск від 29.06.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 самовільно залишив бойову позицію «ПІДВАЛ» в районі населеного пункту Піщане Харківської області, де рішенням командира механізованої роти капітана ОСОБА_6 згідно БР № 1066 дск від 28.06.2024 командира військової частини НОМЕР_1 , БР№ 1068 дск від 28.06.2024 командира військової частини НОМЕР_1 був призначений кулеметником та виконував бойові завдання на позиції «ШТОРМ» поблизу населеного пункту Піщане Харківської області, згідно задумів та наказів командира механізованої роти капітана ОСОБА_6 та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Розуміючи, що він вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби та що відповідно до Наказу Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення, ОСОБА_5 вирішив незаконно заволодіти державними коштами, залучивши до вчинення злочину свою законну дружину ОСОБА_7 .

Так, в період часу з 07.07.2024 по 29.07.2024 року, ОСОБА_5 обговорив з ОСОБА_7 план злочинних дій, направлених на заволодіння державними грошовими коштами, який реалізовували наступним чином.

З 07.07.2024 по 29.07.2024 ОСОБА_7 за допомогою мобільних терміналів зв`язку, у телефонній розмові з ОСОБА_5 , який в той час перебував в межах Харківської області отримала інформацію від останнього про місце його перебування.

У період з З 07.07.2024 по 29.07.2024 ОСОБА_5 за допомогою телефону надав інформацію ОСОБА_7 необхідну для складання заяви про виплату грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення у відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ями військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 30.11.2016 № 884.

В подальшому ОСОБА_7 зібрала необхідний перелік документів, дізналась контактні дані командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України та адресу для надсилання заяви. Після чого, діючи у відповідності до заздалегідь обумовленого плану дій, ОСОБА_7 підготувала заяву на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, у якій відповідно до Постанови від 30.11.2016 № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» повідомили завідомо неправдиву інформацію про зникнення безвісті за особливих обставин солдата ОСОБА_5 та запросила в подальшому здійснювати виплати, належні солдату ОСОБА_5 , а саме основні, щомісячні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення на доданий до заяви рахунок, який належить його дружині ОСОБА_7 .

Діючи згідно заздалегідь обумовленого плану дій, ОСОБА_7 разом зі своїм законним чоловіком ОСОБА_5 протягом періоду часу з 14.08.2024 по 19.02.2025 незаконно отримали від військової частини НОМЕР_2 Збройних сил України на рахунок НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ) відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» відкриту на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , грошові кошти у сумі 881242,40 гривень (вісімсот вісімдесят одна тисяча двісті сорок дві гривні сорок копійок), розпорядившись ними, шляхом зняття готівкових коштів, чим спричинили державі збиток на вказану суму.

За даним фактом 13.06.2023 року СВ відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 407 КК України.

12.06.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

Підозрювана ОСОБА_7 є власником майна: квартира загальною площею 48,5 кв.м., житлова площа 35,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Тож, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження просять накласти арешт на майно, власником якого є підозрювана ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження та розпорядження майном останньої та фізичним особам, чи іншим зацікавленим особам, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_8 та слідча ОСОБА_3 в судове засідання не явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримують.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання 13.06.2023 року СВ відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000243 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 407 КК України.

12.06.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.06.2025 номер інформаційної довідки: 431100118, квартира АДРЕСА_2 загальною площею 48,5 кв.м., житлова площа 35,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107 на праві власності належить ОСОБА_7 .

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, встановлено, що станом на 01.07.2025 року оціночна вартість об`єкта становить 272400 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини шостої статті 170 КПК України у випадку,передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Крім того, згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Тож, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, також слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів вбачає, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що в даному випадку на зазначене вище майно слід накласти арешт, з метою вжиття відповідних забезпечувальних заходів і запобігання ризикам у вигляді настання суспільно небезпечних наслідків в результаті реалізації (відчуження) цього майна третім особам, що призведе до завдання ще більш негативних наслідків, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого слідчого відділу відділення поліції № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській обалсті ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000243 від 13.06.2023 року задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 48,5 кв.м., житлова площа 35,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107, яка на праві власності належить ОСОБА_7 , шляхом заборони власнику чи уповноваженою ним особою відчужувати та розпоряджатись вищевказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1