УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 Справа №607/10487/25 Провадження №1-кс/607/2996/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000529 від 26.11.2024, про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, депутатом не являється, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1,6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0000529 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , на шістдесят днів.

Клопотання мотивоване тим, групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000529 від 26.11.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовими розслідуванням встановлено, що в ніч із 25 на 26 листопада 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував у житловому будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою подальшого заволодіння їхнім майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою подальшого заволодіння їхнім майном, ОСОБА_4 , у ніч із 25 на 26 листопада 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , розуміючи та даючи звіт своїм діям та керуючи ними, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечний наслідок та бажаючи його настання, наніс умисно удари ножем і численні удари кулаками обох рук та ногами по тілу ОСОБА_7 , а по тілу ОСОБА_8 наніс умисно численні удари ножем.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді:

- два поранення лівої бокової поверхні шиї, які подовжувались рановими каналами у м`яких тканинах та супроводжувались наскрізними ушкодженнями стінки лівої зовнішньої сонної артерії і щитопід`язикової перетинки з проникненням у гортань;

- закрита травма поперекового відділу хребта з розривом зчленування між 1 -м і 2-м поперековими хребцями, неповним вивихом першого поперекового хребця, надривом твердої мозкової оболонки і розривом спинного мозку на цьому рівні та синцем поперекової ділянки у їх проекції;

- смугоподібний у виді незамкненого на рівні рота кільця синець щік, бокових і задньої поверхонь шиї з раною і крововиливом у кайму і слизову оболонку правої та садном і крововиливом у слизову оболонку лівої щік;

- синець і садно лівої бокової поверхні шиї; садно лівої щоки; синці і садна тильної поверхні лівої кисті; синець і садна ділянки правого колінного суглоба; садно передньо-внутрішньої поверхні середньої третини правої гомілки; садна ділянки лівого колінного суглоба.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поранень лівої половини шиї з порушенням цілісності крупної кровоносної судини - лівої зовнішньої сонної артерії, що призвело до зовнішньої кровотечі та обумовило масивну крововтрату, котра і послугувала безпосередньою причиною смерті потерпілого.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_8 численні ушкодження (загалом 22 рани (у тому числі поранення), 9 поверхневих надрізів шкіри, два крововиливи у слизові оболонки, садно і синець), а саме:

- обличчя: 8 ран (у тому числі і поранень, одне з яких проникає у ротову порожнину); 2 поверхневі надрізи шкіри; синець правої половини лобової ділянки; садно підборідної ділянки та два крововиливи у слизову оболонку верхньої та нижньої губ;

- шиї: 3 поранення передньо-бокових поверхонь шиї (два справа та одне зліва), два з яких подовжувались рановими каналами у м`яких тканинах та супроводжувались повними наскрізними ушкодженнями передніх яремних вен, правої та лівої пластинок щитоподібного хряща з проникненням у гортань, а третє - з ушкодженням передньої стінки правої яремної вени;

- грудей: дві рани передньої поверхні грудей справа, що з`єднані єдиним рановим каналом, який проходив у проміжку між власне шкірою та підшкірно-жировою клітковиною;

- верхніх кінцівок: 1 рана долонної поверхні правої кисті та 8 ран і 7 надрізів долонної поверхні лівої кисті.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок проникаючих поранень шиї з ушкодженням крупних кровоносних судин (правої внутрішньої та передніх яремних вен), що супроводжувалися зовнішньою кровотечею і призвели до масивної крововтрати.

Поранення передньо-бокових поверхонь шиї, котрі супроводжувались ушкодженнями передніх і правої внутрішньої яремних вен та обох пластинок щитоподібного хряща з проникненням у гортань, належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілої ОСОБА_8 .

Після вчинення умисного вбивства ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу на заволодіння майном ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , заволодів їхніми мобільними телефонами, а саме: мобільним телефон ОСОБА_7 торгової марки «Samsung Galaxy A03 модель «SM-A035F/DS» вартістю 2641,67 гривень та мобільний телефон ОСОБА_8 торгової марки «Samsung Galaxy A05s модель «SM-A057G/DSN» вартістю 4913,21 гривень.

Цього ж дня 26 листопада 2024 року, в період із 08:00 год. по 08:31 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , намагався приховати сліди вчинення ним кримінального правопорушення, а саме умисного вбивства із корисливих мотивів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В цей час у приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , увійшла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка тримала в руці телефон та розмовляла по ньому, ОСОБА_4 розуміючи, те що ОСОБА_10 стала свідком скоєного ним злочину та зможе викрити його, вирішив позбавити її життя з метою приховати вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме вбивство ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і таким чином уникнути відповідальності за скоєне.

Реалізуючи свій злочинний умисел 26 листопада 2024 року, в період із 08:00 год. по 08:31 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку № 18 по вул. Дівоча, в м. Тернополі, усвідомлюючи та даючи звіт своїм діям та керуючи ними, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечний наслідок та бажаючи його настання, тримаючи у руці ніж підійшов до ОСОБА_10 та розпочав наносити їй численні удари у ділянку шиї, грудної клітки та обличчя. Проте, ОСОБА_4 , не зміг завершити даний злочин до кінця, оскільки ОСОБА_10 чинила йому активний опір, під час якого ОСОБА_4 повалив її на підлогу та вирвав із її руки мобільний телефон «Redmi Note 8 Pro модель «M1906G7G». Після того ОСОБА_4 , тимчасово перевів свою увагу на екран телефону чим скористалася ОСОБА_10 та покинула приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 і втекла від ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_10 вчинила активний опір та втекла з приміщення домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: рани підборіддя справа і 4-го пальця лівої кисті, рану слизової оболонки правої щоки, синці правого плеча і лівого стегна.

Рани підборіддя, слизової оболонки правої щоки і 4-го пальця лівої кисті, виходячи зі звичайної тривалості травматичного процесу, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я. Синці правого плеча і лівого стегна за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Надалі, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в тому числі 29.10.2024 прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4024-IX, яким затверджено указ Президента України №740/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05 години 30 хвилини 10.11.2024 строком на 90 діб.

В ході досудового розслідування встановлено, що 26 листопада 2024 року, в період із 08:00 год. по 08:31 год., у ОСОБА_4 , який перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , у момент коли останній намагався вбити ОСОБА_10 , яка викрила його злочинні дії спрямовані на приховання умисного вбивства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виник злочинний намір на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_10 , торгової марки «Redmi Note 8 Pro модель «M1906G7G».

Реалізуючи свій злочинний умисел 26 листопада 2024 року, в період із 08:00 год. по 08:31 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку № 18 по вул. Дівоча, в м. Тернополі, у момент коли він намагаючись вбити ОСОБА_10 , помітив у її руці належний їй мобільний телефон «Redmi Note 8 Pro модель «M1906G7G». Продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння мобільним телефоном який належить ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , вирвав із її руки мобільний телефон «Redmi Note 8 Pro модель «M1906G7G», таким чином фактично заволодівши ним.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду у сумі 1826 гривень.

Також, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням із бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, придбав за невстановлених слідством обставин, місці та часі бойовий припас, а саме: корпус оборонної осколкової ручної гранати РГД-5 із запалом УЗРГМ (УЗРГМ-2), які почав незаконно зберігати.

В ході проведення огляду особистих речей ОСОБА_4 , що проводився у приміщенні піцерії, що за адресою вул. Просвіти, 6А м. Тернопіль, у рюкзаку останнього виявлено та вилучено корпус гранати РГД-5 із запалом типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), які в конструктивному поєднанні являються бойовим припасом, а саме наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5.

В результаті своїх умисних дій, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів, ОСОБА_4 порушив вимоги п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за № 901-VIII від 23 грудня 2015 року, Постанови Верховної ради України № 2471-ХІІ від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему» № 576 від 12 жовтня 1992 року (із змінами та доповненнями) та Інструкції «Про затвердження Змін до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 459 від 16 червня 2020 року.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0000529 від 26.11.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

27.11.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Надалі, 28.11.2024 ОСОБА_4 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

14.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, 29.11.2024, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , терміном до 23:59 год. 25.01.2025.

20.01.2025, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні терміном до шести місяців, тобто до 28.05.2025.

20.01.2025, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , терміном до 23:59 год. 20.03.2025.

20.01.2025, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , терміном до 23:59 год. 20.03.2025.

18.03.2025, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , терміном до 16.05.2025.

12.05.2025, слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, продовжено строк запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , терміном до 27.05.2025.

21.05.2024 сторонам кримінального провадження, в порядку ст.290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, тому у відповідності до вимог ч.3 ст.290 КПК України.

Слідчий вказує, що підставами для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність зазначених ризиків.

Так, метою продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжкого злочину, наявність перелічених ризиків, на думку слідчого застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаних ризиків.

Також слідчий вказує, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому є підстави не визначати розміру застави у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної його поведінки та виконання ним процесуальних обов`язків, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, швидкого, повного та неупередженого здійснення досудового розслідування, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, слідчий просить клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив з приводу задоволення клопотання.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 зазначила, що її позиція не може йти всупереч позиції підозрюваного, а відтак враховуючи висловлену думку ОСОБА_4 не заперечила з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000529 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 27.11.2024 о 17 год. 07 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

28.11.2024 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.11.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 25.01.2025, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.01.2025 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави, продовжено до 20.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2025 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави, продовжено до 16.05.2025.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2025 строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 без визначення розміру застави, продовжено до 27.05.2025.

27.01.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-рапорт ЄО № 40250 від 26.11.2024 про те, що в будинку АДРЕСА_2 ймовірно вчинено вбивство, а чоловік який ймовірно причетний до вчинення злочину побіг в сторону «Горбатого моста» у м. Тернопіль;

-протокол огляду місця події, що за адресою АДРЕСА_2 від 26.11.2024 в ході якого виявлено тіла трупів подружжя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 із травматичними змінами на їх тілі;

-протокол огляду місця події від 27.11.2024 в приміщенні піцерії за адресою: м. Тернопіль, вул. Просвіти 6А;

-протоколи допиту потерпілої ОСОБА_10 від 26.11.2024, 27.11.2024 відповідно до якого остання описала обставини події, за яких їх було спричинено тілесні ушкодження;

-протокол пред`явлення для впізнання особи за фотознімками від 27.11.2024 за участю потерпілої ОСОБА_10 , згідно з яким остання впізнала ОСОБА_4 як ту особу, яка спричинила її тілесні ушкодження;

-консультативний висновок спеціаліста № 10902 від 26.11.2024 КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» про те, що на тілі ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді різаної скальпованої рани підборіддя та четвертого пальця лівої кисті. Закрита тупа травма живота;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_11 від 03.12.2024;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 27.11.2024 відповідно до якого останній описав особу, яку 25.11.2024 у вечірню пору доби за допомогою служби таксі «Пілот» доставив до вул. Дівоча у м. Тернопіль;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 27.11.2024, згідно з яким останній вказав на фотознімок із зображенням ОСОБА_4 ;

-протоколом огляду від 23.12.2024, відеозапису із камери зовнішнього відеоспостереження, що встановлена на магазині «Міні Маркет», за адресою: м. Тернопіль, вул. Дівоча, 11А;

-висновок судово-медичної експертизи № 884 від 11.12.2024, відповідно до якого у ОСОБА_10 , виявлені тілесні ушкодження які спричинені їй гострим предметом;

-висновок судово-медичної експертизи № 493 від 19.12.2024, згідно якого на черевиках, що вилучені у ОСОБА_4 , виявлено сліди крові, яка може походити від потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;

-лікарське свідоцтво про смерть № 675 від 27.11.2024 відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_8 є масивна крововтрата, зовнішня кровотеча, проникаючі ножові поранення шиї з ушкодженнями правих яремних вен;

-лікарське свідоцтво про смерть № 676 від 27.11.2024 відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_7 є масивна крововтрата, зовнішня кровотеча, ножові поранення лівої половини шиї з ушкодженнями зовнішньої сонної артерії;

-висновок судово-медичної експертизи № 684 від 01.01.2025, відповідно до якого смерть ОСОБА_8 настала внаслідок проникаючих поранень шиї з ушкодженням крупних кровоносних судин (правої внутрішньої та передніх яремних вен), що супроводжувалися зовнішньою кровотечею і призвели до масивної крововтрати;

-висновок судово-медичної експертизи № 685 від 06.01.2025, відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала внаслідок поранень лівої половини шиї з порушенням цілісності крупної кровоносної судини - лівої зовнішньої сонної артерії, що призвело до зовнішньої кровотечі та обумовило масивну крововтрату, котра і послугувала безпосередньою причиною смерті потерпілого;

-висновок експерта № СЕ-19120-24/13763-ВТХ від 28.11.2024 за результатами проведення судової вибухотехнічної експертизи;

-висновки експерта № СЕ-19/120-25/1003-БД від 23.04.2025, №СЕ-19/120-25/1309-БД від 29.04.2025, за результатами проведення судової молекулярно генетичної експертизи, згідно яких на зовнішніх та внутрішніх поверхнях ножа який вилучений у ОСОБА_4 , виявлено сліди крові підозрюваного ОСОБА_4 та потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;

-висновок експерта №СЕ-19/120-25/1308-БД від 29.04.2025 за результатами проведення судової молекулярно генетичної експертизи, згідно якого на зовнішніх поверхнях черевиків із емблемою «Merrell», які вилучені у ОСОБА_4 , виявлено сліди крові потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;

-висновок експерта № 48 від 14.03.2025 за результатами проведення судово медичної експертизи;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.05.2025.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

При цьому слідчий суддя відзначає, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У зв`язку із закінченням 27.05.2025 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у органу досудового розслідування виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі суду про його застосування, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, які встановлені в ухвалах слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, продовжують існувати і надалі та їх обсяг не зменшився, що виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою.

Як вбачається зі змісту ухвал при застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу та його продовження слідчі судді Тернопільського міськрайонного суду вважали, що існують ризики того, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому числі, у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному із матеріалів кримінального провадження відомі контактні дані потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_12 , а тому він перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може чинити на них тиск, шляхом погроз та схиляння до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування. Також, підозрюваний ОСОБА_4 може узгодити із свідками показання, з метою створення собі штучного алібі, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування, а з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, а тому на переконання слідчого судді підозрюваний може чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння він може схиляти вказаних осіб до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Крім цього, на переконання слідчого судді, на даний час продовжує існувати і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, наявність якого підтверджується відомостями клопотання сторони обвинувачення, зокрема тим, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього показання.

Також слідчий суддя вважає доведеним стороною обвинувачення ризик продовження підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, з огляду на те, що окрім закінчених кримінальних правопорушень, останній у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні замаху на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_10 , яка безпосередньо застала його на місці вчинення злочинів, а тому у даному випадку є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може спробувати завершити до кінця свій умисел, спрямований на умисне вбивство потерпілої ОСОБА_10 .

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Встановлено, що 21.05.2025 прокурором у даному кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000529 від 26.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України докази достатніми для складання обвинувального акту та доручено слідчому повідомити підозрюваного та його захиснику, а також потерпілих, та їх представників про завершення досудового розслідування, надавши їм доступ до матеріалів досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує значний об`єм матеріалів досудового розслідування, який надався для ознайомлення стороні захисту, та вважає, що прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності проведення належного ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України та оформлення обвинувального акту для скерування його до суду.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід задовольнити, продовживши ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, який на переконання слідчого судді буде достатнім для належного ознайомлення сторін із матеріалами кримінального провадження.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому числі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті двох осіб вчинене з корисливих мотивів та у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненому з метою приховування іншого кримінального правопорушення та вчинене особою яка раніше вчинила умисне вбивство.

Зважаючи на те, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 вчинені із застосуванням насильства, слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вважає за доцільне визначати підозрюваному заставу.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000529 від 26.11.2024, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити на 60 (шістдесят) днів строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 21.07.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1