ЄУН № 335/2528/19
Провадження № 1-в/337/75/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2025 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання, у якому просить звільнити його від відбування додаткової міри покарання в порядку п.1 ч.3 ст. 81, ч.2 ст. 82 КК України, п.3 ч.1 ст. 537, п.1 ч.2 ст. 539 КПК України.

Клопотання мотивує тим, що вироком Запорізького апеляційного суду від 06 червня 2023 року він був засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. 03 лютого 2025 року він був умовно-достроково звільнений від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі згідно ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 24.01.2025 року. За час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягався, а мав заохочення за хорошу поведінку. На протязі більшого періоду відбування покарання був працевлаштованим і в добровільному порядку приймав участь у заходах благоустрою місця відбування покарання, приймав участь у соціально виховній роботі. З урахуванням його характеризуючи матеріалів, ставлення до вчиненого діяння, яке скоєне з необережності, відшкодування шкоди, його віку, та соціальній потребі у його професії, як водія, просить обмежитись відбутим строком додаткового покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав з тих підстав, що він своєю поведінкою довів своє виправлення. Зараз його роботодавець, що залучений до заходів оборони України від військової агресії росії, має потребу у водіях, а тому задоволення клопотання необхідно для його працевлаштування.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Представник органу пробації підтримав прокурора.

Суд вислухавши засудженого, прокурора, представника органу пробації, дослідивши заяву і додані до неї матеріали, вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати серед іншого питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Так, вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року у справі ЄУН №335/2528/19 Провадження №1-кп/335/149/2021, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, працевлаштованого на посаді водія в ТОВ «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК», одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , визнано винуватим і засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначив в 3 роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Вироком Запорізького апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі ЄУН №335/2528/19 Провадження №11-кп/807/151/23 вищевказаний вирок щодо ОСОБА_5 скасовано в частині призначеного йому покарання та звільнення від його відбування на підставі ст.75 КК України. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Початок строку відбування покарання ухвалено відраховувати з дня затримання ОСОБА_5 і приведення вироку до фактичного виконання.

З 03 липня 2023 року ОСОБА_5 відбував покарання у ДУ «Крюковська виправна колонія №29».

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24 січня 2025 року задоволено подання начальника державної установи «Крюковської виправної колонії (№29)», звільнено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування основної міри покарання, призначеного йому за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 червня 2021 року за ч.2 ст. 286 КК України на не відбутий строк, що складає 01 рік 05 місяців 09 днів з залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 3 роки. В задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 щодо звільнення ОСОБА_5 від додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами відмовлено.

03 лютого 2025 року ОСОБА_5 звільнено з ДУ «Крюковська виправна колонія №29».

07 травня 2025 року засуджений ОСОБА_5 повторно порушив питання про його звільнення від додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Крім цього, у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України. Так, в пункті 5 вказаної постанови зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч.3 ст.81, ч.4 ст.82 та ч.3 ст.107 КК України. Також у пункті 7 вказаної постанови зазначено, що згідно з ч.1 ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання. При умовно-достроковому звільненні від відбування основного покарання засудженого, щодо якого було застосовано додаткове покарання, суд може вирішити питання про його повне або часткове звільнення від відбування і додаткового покарання не тільки тоді, коли про це порушено питання у поданні органу, який відає виконанням покарання, а й за своєю ініціативою.

Відповідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За час відбування основного покарання ОСОБА_5 довів своє прагнення до виправлення, у зв`язку з чим до нього застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк 01 рік 05 місяців 09 днів. В той же час, 24 січня 2025 року судом було прийнято рішення про залишення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 3 роки, та відмовлено в задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 щодо звільнення ОСОБА_5 від додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ч.7 ст.539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а також щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Викладене свідчить, що оскільки клопотання засудженим подано в межах строків визначених ч.7 ст. 539 КПК України, а саме в межах шести місяців від дня винесення ували про відмову в умовно достроковому звільнені від додаткової міри покарання, та на час розгляду клопотання зазначені строки не сплинули, клопотання не може бути задоволено.

Крім того, щодо суті заявленого клопотання окремо слід зазначити таке.

Відповідно до частини третьої статті 55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Таким чином, строк відбуття додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_5 почався 03 лютого 2025 року.

Згідно з частиною першою статті 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Аналізуючи вищезазначені положення, ОСОБА_5 на момент звернення до суду з клопотанням до суду не набув права бути звільненим умово-достроково від відбування додаткового покарання.

Враховуючи вказані обставини, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 372, 376, 537,539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами, призначеного йому вироком Запорізького апеляційного суду від 06 червня 2023 року у справі ЄУН №335/2528/19 Провадження №11-кп/807/151/23.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня проголошення може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1