У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000329 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про арешт майна, -

встановив:

28 серпня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000329 від 24 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали з Закарпатського управління ДВБ НП України, а також ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону, про те, що особа ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші особи на території Закарпатської області організували канал з організації переправлення осіб через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску за грошову винагороду в сумі 10 000 доларів США.

Як встановлено, що в ніч з 23.08.2025 на 24.08.2025 ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_7 , що йому необхідно прибути до с. Залужжя Закарпатської області де його зустрінуть. Так, ОСОБА_7 перебуваючи в с. Залужжя Закарпатської області до нього під`їхав автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого перебував ОСОБА_8 та привіз його до с. Вонігово Закарпатської області, з метою подальшого переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України.

24.08.2025 проведено огляд в с. Вонігово Тячівського району Закарпатської області, в ході якого виявлено та вилучено : мобільний телефон марки «Самсунг», мобільний телефон марки «Айфон», імітаційні грошові кошти KF 11598465ВМ в кількості 100 штук номіналами купюр по 100 доларів США кожна, балаклаву чорного кольору та автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 року випуску.

25.08.2025 постановою слідчого вищевказані речі, на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищенаведене та те, що вище вказані предмети мають значення для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення, можуть бути знаряддям злочину, також можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину, які можуть бути використані як докази, тому в органу досудового розслідування є необхідність в накладенні арешту на вище зазначені речі.

У судове засідання прокурор не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутності та задовольнити таке в повному обсязі.

Представники власника майна проти задоволення не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутності, крім того через канцелярію суду подав письмові пояснення згідно яких просив відмовити у накладенні арештуна транспортний засіб та передати такий на відповідальне зберігання власнику.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1 ст.173 КПК України).

Слідчим суддею з доданого витягу ЄРДР встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №00001192 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11 грудня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, та ст.336 КК України.

З матеріалів клопотання встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області надійшли матеріали з Закарпатського управління ДВБ НП України, а також ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону, про те, що особа ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інші особи на території Закарпатської області організували канал з організації переправлення осіб через державний кордон України, поза межами пунктів пропуску за грошову винагороду в сумі 10 000 доларів США.

Як встановлено, що в ніч з 23.08.2025 на 24.08.2025 ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_7 , що йому необхідно прибути до с. Залужжя Закарпатської області де його зустрінуть. Так, ОСОБА_7 перебуваючи в с. Залужжя Закарпатської області до нього під`їхав автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого перебував ОСОБА_8 та привіз його до с. Вонігово Закарпатської області, з метою подальшого переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України.

24.08.2025 проведено огляд в с. Вонігово Тячівського району Закарпатської області, в ході якого виявлено та вилучено : мобільний телефон марки «Самсунг», мобільний телефон марки «Айфон», імітаційні грошові кошти KF 11598465ВМ в кількості 100 штук номіналами купюр по 100 доларів США кожна, балаклаву чорного кольору та автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , 2015 року випуску.

25.08.2025 постановою слідчого вищевказані речі, на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, у клопотанні не доведено той факт, що автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та має значення речових доказів для кримінального провадження № 0000329 від 24 липня 2025 року.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 являється власністю гр. ОСОБА_9 , тобто вказаний транспортний засіб та тех.паспорт належать особі, що не має процесуального статусу в кримінальному провадженні № 0000329 від 24 липня 2025 року.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази, які б дозволяли слідчому судді встановити, що вказаний транспортний засіб містить ознаки речового доказу, в жодних долучених до матеріалів справи доказах, відсутня інформація про використання вказаного транспортного засобу як можливого предмету кримінального правопорушення, відсутні докази використання його особами причетними до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, приходить до висновку, що клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Автомобіль марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 слід негайно повернути володільцю.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речі, які було виявлено та вилучено в ході огляду від 24 серпня 2025 року в с. Вонігово Тячівського району Закарпатської області, а саме:

-мобільний телефон марки «Самсунг»;

-мобільний телефон марки «Айфон»;

-імітаційні грошові кошти НОМЕР_3 ВМ в кількості 100 штук номіналами купюр по 100 доларів США кожна;

-балаклаву чорного кольору.

У решті вимог клопотання відмовити.

Транспортний засіб марки «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 слід негайно повернути володільцю ОСОБА_9 або його представнику за довіреністю.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали вручити прокурору, та іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1