Справа № 953/7430/25
н/п 1-кс/953/5211/25
"18" липня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 17.07.2025 о 11.30 год. поштою надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить задовольнити клопотання та накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на виявлене та вилучене майно, а саме: бездротові навушники у корпусі білого кольору у вигляді кейсу та двох бездротових навушників, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; банківську картку debit чорного кольору А Банк № НОМЕР_1 дійсної до 12/31, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; місцем зберігання вказаного майна після проведення всіх необхідних експертних досліджень та слідчих дій визначити камеру зберігання речових доказів Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
В ході досудового розслідування 15.07.2025 проведено огляд предметів за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, б. 49, в ході якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав бездротові навушники у корпусі білого кольору у вигляді кейсу та двох бездротових навушників, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також банківську картку debit чорного кольору А Банк № НОМЕР_1 дійсна до 12/31.
Бездротові навушники у корпусі білого кольору у вигляді кейсу та два бездротові навушника, банківську картку debit чорного кольору А Банк № НОМЕР_1 дійсна до 12/31 було вилучено та поміщено до паперового конверту із підписами учасників слідчої дії.
Вилучені в ході проведення вищевказаного огляду цінності 15.07.2025 постановою старшого слідчого визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Під час подальшого проведення досудового розслідування 16.07.2025 в ході огляду предмету банківської картки debit чорного кольору А Банк № НОМЕР_1 дійсної до 12/31 встановлено, що власником вищевказаного майна є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Враховуючи те, що вищевказані вилучені бездротові навушники у корпусі білого кольору у вигляді кейсу та двох бездротових навушників, банківська картка debit чорного кольору А Банк № НОМЕР_1 дійсна до 12/31 являються предметами вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки являються об`єктом вищеописаних кримінально протиправних дій та за цією ознакою як «…предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом» відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню, вищевказані предмети визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню відповідною постановою від 15.07.2025, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідний стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій в тому числі проведення відповідних експертиз (судова товарознавча експертиза), та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на нього необхідно накласти арешт з метою його збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Так, користувачі вищевказаного предмету можуть зіпсувати або пошкодити зазначену річь внаслідок неналежного зберігання та користування викраденим предметом.
Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказаний в клопотанні предмет має значення для досудового розслідування та є доказом у кримінальному провадженні. Зазначений у клопотанні предмет відповідає критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовим доказом.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судової експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також з огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 167, 170, 171 КПК України, з метою його збереження, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , в якій вона просить розглядати клопотання про арешт майна без її участі у зв`язку із зайнятістю по іншим кримінальним провадженням. Клопотання підтримує, просить задовольнити в повному обсязі (а.с. 38).
В судове засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 , в якій вона зазначає, що не заперечує проти арешту її майна, а саме банківської картки. Розгляд клопотання просить проводити без її участі у зв`язку із її зайнятістю по роботі (а.с. 39).
В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4 , в якій він зазначає, що не заперечує проти арешту майна. Розгляд клопотання просить проводити без його участі у зв`язку із власною зайнятістю (а.с. 40).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно заяви ОСОБА_4 , він добровільно видав банківську карту № НОМЕР_2 чорного кольору А-Банк та бездротові навушники в корпусі білого кольору у вигляді кейсу (а.с. 21).
15.07.2025 на підставі добровільної згоди ОСОБА_4 проведено огляд за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, б. 49, в період з 17.40 год. до 15.59 год., в ході якого, згідно протоколу огляду предметів, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 22-23).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, вилучене на підставі добровільної згоди має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Прокурором зазначено в клопотанні та доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Прокурором в межах розгляду заявленого клопотання доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешти майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, підлягає задоволенню.
На виконання та у відповідності до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене 15.07.2025 в ході проведення огляду предметів за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, а саме: бездротові навушники у корпусі білого кольору у вигляді кейсу та двох бездротових навушників; банківську картку debit чорного кольору А Банк № НОМЕР_1 дійсної до 12/31 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна камеру зберігання речових доказів Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1