Справа № 296/4404/25
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Житомирській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000049 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 09.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , з 23.11.2005 зареєстрований як фізична особа-підприємець за законодавством України (юридична адреса: АДРЕСА_1 , номер запису проведення державної реєстрації: 00001686).

Однак, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 18.01.2015, ОСОБА_5 отримав паспорт громадянина російської федерації, оформив згідно російського законодавства ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , а також зареєструвався як індивідуальний підприємець НОМЕР_2 суб`єкт господарської діяльності за законодавством російської федерації, за юридичною адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи як індивідуальний підприємець за законодавством рф, перебуваючи на тимчасово окупованій території України АР Крим, усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації Херсонської області збройними силами рф, провадив господарську діяльність у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території шляхом укладання та виконання контрактів, за наступних обставин.

Діючи умисно та перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Джанкой АР Крим, будучи зареєстрованим відповідно до законодавства російської федерації як індивідуальний підприємець, ОСОБА_5 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, однак не раніше 18.01.2015, зареєструвався на порталі Російської Федерації щодо державних закупівель на офіційному веб-сайті «Единой информационной системы в сфере закупок» в інформаційно-телекомунікаційній мережі Інтернет, за електронним посиланням: http://zakupki.gov.ru.

За цим, ОСОБА_5 , знаючи, що контрагентами у договорах державних закупівель рф виступають бюджетні підприємства, установи та організації держави-агресора, будучи індивідуальним підприємцем, зареєстрованим відповідно до законодавства рф, усвідомлюючи та достовірно знаючи про заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з незаконними органами влади та окупаційною адміністрацією держави-агресора, а також розуміючи те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, провадив господарську діяльність у взаємодії з у взаємодії з державою-агресором та її незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Відтак ОСОБА_5 , будучи індивідуальним підприємцем, зареєстрованим відповідно до законодавства рф, знаходячись на тимчасово окупованій території та здійснюючи господарську діяльність за місцем реєстрації у м. Джанкой АР Крим, здійснював господарську діяльність у взаємодії з окупаційною адміністрацією держави-агресора, шляхом укладання контрактів щодо постачання будівельних матеріалів з т.зв. «Управління служби виконання покарань по Херсонській області» та «Управлінням служби виконання покарань по Запорізькій області».

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльності, що виразилась у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належать: 1/4 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

18.04.2025 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Санкцією ч. 4 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 подав до суду заяву в якій зазначив, що при вирішенні питання щодо арешту майна покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя враховує наступне.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ч. 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з змісту вимог ч. 3ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 : 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1