Номер провадження:1-в/521/1007/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Одеса клопотання засудженого ОСОБА_3 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

25 січня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «ОВК №14» - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

засудженого - ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (УДЗ), посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення поданням про умовно-дострокове звільнення, відносно ОСОБА_3 .

Представник ДУ «ОВК №14» клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого, залишив на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши заявлене клопотання та долучені матеріали, суд приходить до висновку.

Положеннями частини 1 та 6 статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 237 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_3 був неодноразово раніше судимимвостаннє:

25 січня 2019 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 25.01.2019 року, кінець строку - 12.07.2027 року.

Засуджений ОСОБА_3 утримується в ДУ «ОВК №14». Відповідно до наданої суду характеристики ОСОБА_3 долученої до матеріалів, за час відбування покарання ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності притягувався 2 рази, має 7 заохочень. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує взаємовідносини із засудженими позитивної спрямованості. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у задовільному стані, має охайний зовнішній вигляд.

16.04.2025 року відповідно до ст. 81 КК України комісією установи було розглянуто матеріали стосовно направлення матеріалів до суду засудженого з приводу о умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, та відмовлено як такому що не довів своє виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інш.

Таким чином сумлінна поведінка та ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому суд враховує дані про поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1