Справа №601/1626/25
Провадження № 1-кп/601/200/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременець кримінальне провадження №0000188 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, приватного підприємця, на утриманні має одну малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.03.2025 у справі № 601/221/25 ОСОБА_5 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Згідно із вказаною постановою ОСОБА_5 , позбавлено права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Вказане судове рішення набрало законної сили і в установленому порядку доведено ОСОБА_5 , до відома та виконання.

У зв`язку із чим, ОСОБА_5 був обізнаний про те, що згідно із вказаних судових рішень щодо нього застосовано правообмеження, як до особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, а саме його позбавлено право керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Вказане стягнення позбавляло ОСОБА_5 будь-яких прав на керування транспортними засобами на визначений строк.

ОСОБА_5 мав реальну можливість виконати судовий акт.

Водночас, після доведення до відома ОСОБА_5 вказаного судового рішення, у нього виник кримінально-протиправний умисел (під час досудового розслідування не встановлена конкретна дата та час), що спрямований на умисне невиконання постанови суду.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету не виконувати судові рішення, в порушення вимог постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.03.2025 у справі № 601/221/25, керував 06.05.2025 близько 19 годині 52 хвилині транспортним засобом - автомобілем марки «Chrysler 300С» д.н.з. НОМЕР_1 по автомобільній дорозі в межах м. Кременець по вул. Шевченка, буд. 67, Кременецького району Тернопільської області.

Працівники СРПП Кременецького районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Тернопільській області, виконуючи свої службові обов`язки, перебуваючи по вулиці Шевченка, буд. 67, м. Кременець, Кременецького району Тернопільської області, зупинили 06.05.2025 о 19 годині 52 хвилині ОСОБА_5 , який керував транспортним засобом - автомобілем марки «Chrysler 300С» д.н.з. НОМЕР_1 , та виявили невиконання судового рішення ОСОБА_5 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 грубо порушено норми щодо обов`язковості судових рішень та ним проігноровано вимоги ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що йому було відомо про постанову суду, якою його позбавлено водійських прав, однак ввечері 06.05.2025 він керував автомобілем та був зупинений працівниками патрульної поліції. Щиро розкаюється у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке слід кваліфікувати за ч.1 ст.382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.50, 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає - щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу.

Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі наведеного та керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (тисячу) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: