Провадження № 1-кс/344/5120/25
У Х В А Л А

23 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що 20.07.2025 приблизно о 23год 37хв водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався автодорогою Н-10 Стрий Чернівці за напрямком до м. Чернівці. Проїжджаючи неосвітленою ділянкою автодороги по вулиці 600-річчя села Голинь у с. Голинь Калуського району Івано-Франківської області, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який йшов проїзною частиною дороги у попутному з автомобілем напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події. За фактом цієї дорожньо-транспортної пригоди внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000447 від 21.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автомобіль марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 . На вилученому транспортному засобі наявні пошкодження у вигляді розламу переднього бамперу, розбитої правої фари, деформації капоту (вм`ятини), розбитого скла правого зовнішнього дзеркала заднього виду, деформації правої передньої стійки, павутиноподібного розтріскування переднього вітрового скла. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль належить ОСОБА_4 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 . У кримінальному провадженні вилучений автомобіль визнаний речовим доказом, винесено постанови про призначення інженерно-транспортних експертиз.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Власник майна в судовому засіданні не заперечував задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

21 липня 2025 року складено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою від 21.07.2025 року автомобіль марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000447.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 21 липня 2025 року призначено інженерно-транспортну експертизу в кримінальному провадженні №0000447.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено перед судом необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль, власник не заперечував задоволення клопотання.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Таким чином, клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпоряджання на автомобіль марки Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1