Справа № 202/6323/25
Провадження № 1-кс/202/5746/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 , представника власника майна - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001437 від 20.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2025 року до Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001437 від 20.11.2024 року про арешт майна, яке було вилучене при проведенні обшуку за адресою мешкання ОСОБА_6 - АДРЕСА_1 , а саме планшет «Айпад 9»MК2K3RK/А, серійний номер VХIV4YQ49W з обліковим записом на ім?я ОСОБА_4 та мобільний телефон марки Айфон 15 про макс, imei1 НОМЕР_1 , imei 2- НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001437 від 20.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується на території Дніпропетровської області, в умовах воєнного стану, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою з суб`єктами підприємницької діяльності, здійснили розтрату та привласнення бюджетних коштів під час закупівлі матеріалів для будівництва фортифікаційних споруд, укладаючи господарські договори з фіктивними фірмами та підприємцями.

05.08.2025 на підставі ухвали слідчого судді від 11.07.2025, у період 06.20 до 10.19 год., проведено обшук за адресою мешкання ОСОБА_6 - АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було здійснено вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування та які, відповідно до КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном. Таким майном є: планшет «Айпад 9» МК2К3RK/A, серійний номер VX1V4YQ49W з обліковим записом на ім`я ОСОБА_4 та мобільний телефон марки Айфон 15 про макс, imei1 НОМЕР_1 , imei 2- НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

05.08.2025 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_7 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку з чим прокурор звернувся з даним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, також пояснив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 разом проживають, в ході проведення обшуку від 05.08.2025 було вилучено мобільний телефон та айпад, які відповідно до ст. 98 КПК були визнані речовими доказами, так як інформація що в них міститься може мати значення для кримінального провадження.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, заначив, що 05.08.2025 було проведено обшук у квартирі яку винаймає в оренду ОСОБА_9 , та вилучено майно, однак відповідно до ухвали слідчого судді, на підставі якої було проведено обшук, передбачалося вилучення майна лише ОСОБА_6 . Майно яке було вилучене у ОСОБА_9 не має жодного відношення до кримінального провадження, під час обшуку вона розблокувала гаджети задля їх дослідження на місці, що підтверджується протоколами огляду пристроїв, які долучені до матеріалів клопотання. Крім того, в клопотанні прокурора не наведено підстави для накладення арешту на дане майно

Власник майна в судовому засідання заперечувала проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, в слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0001437, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до протоколу обшуку - 05.08.2025 року було проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено вищевказане майно.

Постановою слідчого від 05.08.2025 вищевказане майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено, що вилучене під час обшуку майно має доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використано як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, в порядку затвердженому постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час проведення обшуку від 05.08.2025 року квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на :

- планшет «Айпад 9» МК2К3RK/А, серійний номер VX1V4YQ49W з обліковим записом на ім?я ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки Айфон 15 про макс, imei1 НОМЕР_1 , imei 2- НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Арештоване майно зберігати відповідно до вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1