печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу: не з`явилася,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 28.10.2024 та від 10.12.2024 у кримінальному провадженні №0000101 від 08.02.2024,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 28.10.2024 та від 10.12.2024 у кримінальному провадженні №0000101 від 08.02.2024.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що постановою від 28.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання від 23.10.2024 про допит заявників. Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання слідчий у постанові не посилається на слідчі дії та докази, на підставі яких слідчий дійшов до висновку про відсутність взаємозв`язку між діями або бездіяльністю та можливим викраденням майна.

Постановою від 12.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання від 06.12.2024 про ознайомлення з матеріалами справи. У зазначеній постанові слідчий вказує, що ОСОБА_5 не є потерплим у кримінальному провадженні. Однак кого саме має на увазі слідчий незрозуміло.

Оскаржувані постанови підлягають скасуванню, окільне не відповідають вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України, а в мотивувальній часині постанови від 28.10.2024 слідчий не вказує очевидних та достатніх підстав вважати що первинна заява про кримінальне правопорушення від 25.10.2023 подана особами яким не завдано шкоду.

В судове засідання особа, яка подала скаргу - ОСОБА_3 не з`явився. Про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності.

В судове засідання слідчий не з`явився, про день, час, місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала скаргу, та слідчого на підставі наявних матеріалів.

Згідно ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Другом слідчим відділом Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000101 від 08.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження на адресу органу досудового розслідування надійшло клопотання ОСОБА_3 від 23.10.2024 про визнання його та членів його родини потерпілими та виклику для дачі пояснень.

Також 06.12.2024 на адресу органу досудового розслідування було подано ще одне клопотання ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 28.10.2024 у задоволенні клопотання від 23.10.2024 відмовлено.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 10.12.2024 у задоволенні клопотання від 06.12.2024 також відмовлено.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Аналізом змісту оскаржуваної постанов, встановлено, що вони відповідають вимогам ст.110 КПК України, є цілком мотивованими та логічними у своєму викладі. Слідчим зазначено правові підстави, що дали йому можливість дійти до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотань.

Так, в обґрунтування постанови від 28.10.2024 слідчий вказує, що «із заяви ОСОБА_3 вбачається, що слідчим відділом Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003346 від 24.12.2021 за 4.3 ст.185, ч.1 ст. 186, ст.356 КК України. Із заяви вбачається, що викрадене майно з їх квартири перебувало у контейнерах компанії «Альтера», орієнтовна вартість якого становить близько 800 000 грн.

На думку автора заяви викрадення майна стало можливим через тривале досудове розслідування у кримінальному провадженні працівниками Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та утворює склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. ОСОБА_6 подавалося клопотання від 30.12.2021 з проханням допитати причетних до вчинення кримінального правопорушення громадян, витребувати відеоматеріали справи та провести обшуки за місцем можливого перебування майна.

Крім того, прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва направлені вказівки щодо проведення необхідних слідчих (розшукових) дій. Вищезгадані вказівки процесуального керівника виконані старшим слідчим Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , а саме: 08.08.2023

проведений обшук контейнера, що належить компанії «Альтера». За результатами проведеного обшуку майна в контейнері не виявлено.

3 доводів заяви ОСОБА_8 майно знищено директором раніше згаданої компанії.

У ході досудового розслідування встановлено відсутність взаємозв?язку між діями або бездіяльністю та можливим викраденням майна.

ОСОБА_5 не є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, підстави для надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження відсутні.»

Слідчий суддя вважає, що вказані висновки слідчого є цілком логічними, обґрунтованими та відповідають нормам чинного законодавства.

В обґрунтування постанови від 10.12.2024 слідчим покладено обставини аналогічні тим. Що було зазначено в постанові від 28.10.2024.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному проваджені може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відтак, враховуючи відсутність на даному етапі кримінального провадження очевидних та достатніх доказів того, що ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні та останньому завдано шкоди внаслідок вчиненого, на його думку, кримінального правопорушення, слідчим обґрунтовано прийнято постанови про відмову у задоволенні клопотань.

Як визначено у ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що скарга не містить належних та обґрунтованих підстав для визнання оскаржуваних постанов такими, що не відповідають вимогам ст. 110 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 26, 55, 91, 110, 303, 304, 306, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Києві ОСОБА_4 від 28.10.2024 та від 10.12.2024 у кримінальному провадженні №0000101 від 08.02.2024,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1