Справа № 307/2658/25
Провадження №1-кп/307/211/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження строку тримання під вартою

15 вересня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря с/з ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника адвоката ОСОБА_12 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , його захисника адвоката ОСОБА_14 та законного представника ОСОБА_15 , представника служби у справах дітей Нересницької сільської ради Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_16 , представника Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_17 , психолога ОСОБА_18 , потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000044, відомості про яке 28 січня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 297 КК України, про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 127 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Із Закарпатського апеляційного суду до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044, відомості про яке 28 січня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 297, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, про обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 297 КК України, про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 127 КК України.

08 вересня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області було призначено підготовче судове засідання.

Згідно обвинувального акта неповнолітній ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що він 23 січня 2025 року близько 19 години 00 хвилини за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у будинку ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 , де останній проживав разом з ОСОБА_21 , в якому ОСОБА_13 та ОСОБА_11 з метою покарати ОСОБА_21 за те, що вона в грудні 2024 року викликала працівників поліції, які в подальшому запросили ОСОБА_9 в ІНФОРМАЦІЯ_1 , нанесли серію ударів по тілу ОСОБА_21 , спричинивши їй фізичний біль та моральні страждання, після чого ОСОБА_11 зняв зі своїх штанів ремінь і змусив ОСОБА_21 стати на коліна, після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_11 почали душити її, однак ремінь порвався. У подальшому, ОСОБА_11 , взявши електрошуруповерт, почав свердлити дірку в грудній клітці та в лівій нозі ОСОБА_21 , таким чином, спричинив їй сильну фізичну біль, від якої потерпіла втратила свідомість. Коли ОСОБА_21 прийшла до свідомості, то ОСОБА_13 та ОСОБА_11 продовжили наносити їй тілесні ушкодження, при цьому, ОСОБА_11 знову взяв в руки шуруповерт, на який намотав волосся з голови потерпілої, після чого його висмикнув та почав знову примушувати ОСОБА_21 стати на коліна та попросити вибачення за те, що в грудні 2024 року вона викликала працівників поліції, які в подальшому запросили ОСОБА_9 в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Потім ОСОБА_11 взяв до рук кухонний ніж та почав погрожувати ОСОБА_21 вбивством, однак, вона спробувала вихопити ніж, проте їй це не вдалося, після чого ОСОБА_11 завдав їй удари ножем в область кисті обидвох рук, та в подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_13 пригрозили потерпілій вбивством та залишили її, після чого вона втекла з місця події. В результаті вищевказаних протиправних дій потерпілій ОСОБА_21 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді травматичного видалення волосся лівої половини голови, крапкоподібні крововиливи в місцях видалення луковиць волосся, колоті поранення м`яких тканин лівої молочної залози та правого стегна, напівциркулярний, полосовидний поперечно розміщений синець передньо-бокових поверхонь шиї, різані рани в області перших пальців обох кистей рук, синця лівої очної ділянки та масивного підшкірного крововиливу правого плеча та синця задньої поверхні правої половини грудної клітки, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що спричини короткочасний розлад здоров`я.

Неповнолітній ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, тобто у катуванні, будь-якому умисному діянні, спрямованому на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчиненому з метою покарати її за дії, вчинені нею та з метою залякування її, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, неповнолітній ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що він 25 січня 2025 близько 14 години 20 хвилини, перебуваючи у вітальній кімнаті будинку ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 , де останній і проживає, під час спільного розпивання алкогольних напоїв (горілки) між ОСОБА_22 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 та ОСОБА_11 нанесли серію ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_22 , після чого залишили побитим лежати на підлозі вказаної кімнати, а самі продовжили розпивати алкогольні напої. У подальшому, того ж дня, близько 15 години 15 хвилини в будинок за вищевказаною адресою прийшов неповнолітній ОСОБА_13 , який приєднався до застілля та спільно з ОСОБА_11 вживали наркотичну речовину, після чого у ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 виник умисел на спричинення смерті ОСОБА_22 .. Надалі, вищевказані особи з метою заподіяння смерті ОСОБА_22 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи за попередньою змовою групою осіб, почали наносити тілесні ушкодження останньому руками та ногами по голові та інших частинах тіла, в тому числі із застосуванням невстановленого органом досудового розслідування предмету, внаслідок чого спричинили останньому численні тілесні ушкодження, а саме: важку черепно-мозкову травму, зокрема: а) відкритий здавлений перелом потиличної кістки справа, субдуральний крововилив в задній черепній ямці, субарахноїдальні крововиливи в правій потиличній долі, наскрізна забійна рана м`яких тканин потиличної ділянки голови справа; б) важка закрита черепно-мозкова травма з підоболонковими крововиливами, а саме: субдуральною лівобічною гематомою об`ємом 150-180 мл у виді рідкої темно-червоного кольору крові з рихлими згустками, субарахноїдальними крововиливами в лівих лобно-тім`яно-скроневих долях та правій лобній долі, множинних крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій лобно-тім`яно-скроневій та правій лобній областях з імбібіцією крові в лівій скроневий м`яз; закритий перелом кісток носу, розлитий синець на шкірних покровах носу; травматичне видалення зубів передніх різців 1, 2, 3-го справа, 1-2-го зліва на верхній щелепі та 1, 2, 3-справа і 1, 2, 3-го зліва на нижній щелепі, обширні наскрізні забійно-рвані рани верхньої та нижньої губ рота, забійну рана шкірних покровів в області правого кута рота; обширну забійно-рвану рану чола та брівної ділянки правої половини голови; множинні, обмеженої форми та розливного характеру підшкірні синці обличчя та лівої вушної раковини. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення та які спричинили насильницьку смерть ОСОБА_22 , яка настала внаслідок набряку та здавлення головного мозку, що розвинулася на фоні важкої відкритої черепно-мозкової травми з пошкодженням кісток черепа та масивними підоболонковими крововиливами.

Неповнолітній ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у вбивстві, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2025 року відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 продовжено строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (Шістдесят) днів без визначення розміру застави до 21 вересня 2025 року включно.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_14 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2025 року щодо ОСОБА_13 без змін.

Керівник Закарпатської обласної прокуратури прокурор ОСОБА_5 подав суду клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , позаяк неповнолітній ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за вчинення яких передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано обвинувачується неповнолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , з базовою загальною освітою, не працюючий, не одружений, раніше не судимий. 28 січня 2025 року ОСОБА_11 , неповнолітнього ОСОБА_13 та ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України, повідомлено про підозру у вчинені ними кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та 30 січня 2025 року слідчим суддею відносно них обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. 21 лютого 2025 року неповнолітньому ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України. 20 березня 2025 року першим заступником керівника обласної прокуратури строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців. 25 березня 2025 року слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. 17 квітня 2025 року слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців. В цей же день, слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області продовжено строк дії запобіжного заходу на 60 діб. 16 червня 2025 року слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області продовжено строк дії запобіжного заходу в межах строків досудового розслідування. 18 липня 2025 року ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 127 КК України. 22 липня 2025 року затверджено обвинувальний акт, який скерований до Тячівського районного суду Закарпатської області. Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2025 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21 вересня 2025 року включно. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, яким неможливо запобігти, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме, ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_13 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочини, які йому інкримінуються є тяжкими, а міра покарання за такі злочини може бути підставою та мотивом переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Польщею, Угорщиною, Румунією та Словаччиною, дає підстави вважати, що останній, усвідомлюючи тяжкість злочинів та невідворотність покарання за їх вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, а також переховуватись на території України. Крім того, неповнолітній обвинувачений немає постійного місця роботи або навчання, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки такі особи не допитані у ході судового розгляду, у зв`язку з цим, ОСОБА_13 може на них впливати, а також впливати на інших співучасників злочину. На даний час зазначене кримінальне провадження судом не розглянуто та свідки, потерпілі у судовому засіданні не допитувались. У сторони обвинувачення є підстави вважати, що ОСОБА_13 може здійснювати тиск та вплив на свідків і потерпілих з метою дачі ними завідомо неправдивих показань чи відмови від дачі показань, оскільки такі мешкають у одному населеному пункті з останнім. Також неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом недотримання своїх обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Хоча ОСОБА_13 раніше не судимий, однак, він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів проти життя та здоров`я особи. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 є працездатний, тяжкими захворюваннями не страждає. Даних, які б вказували на неможливість продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено. Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 .. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого, тому наявна необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років. Враховуючи п. 1 та п. 2 ч. 4 ст.183 КПК України немає підстав визначати розмір застави, оскільки неповнолітній ОСОБА_13 вчинив злочин, що спричинив загибель людини, тобто смерть ОСОБА_22 та вчинив злочин із застосуванням насильства щодо потерпілої ОСОБА_21 .. Вказані вище ризики, які встановлені під час досудового розслідування при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_13 та при продовженні строку тримання його під вартою не зменшилися та продовжують існувати, і тому тримання під вартою обвинуваченого є виправданим.

Прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які брали участь у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також прокурор ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 підтримали з підстав, зазначених у клопотанні, зокрема, з підстав, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини, за вчинення яких передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належний рівень гарантії доброчесної поведінки неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 .

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_14 в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо клопотання прокурора про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просить в задоволенні клопотання відмовити. При цьому, подав клопотання про зміну запобіжного заходу неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_13 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , із застосуванням електронних засобів контролю, яке мотивував тим, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_13 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 ККУ, у вбивстві, тобто в умисному заподіянні смерті іншій людині не відповідає дійсності та не підтверджено взагалі ніякими доказами, зокрема, у матеріалах кримінального провадження мали б бути наявні висновки експертиз, які б вказували на причетність до вчинення саме такої правової кваліфікації кримінального правопорушення, або інші підтвердження цьому, наприклад, покази свідків, які у матеріалах не містяться. Станом на сьогоднішній день минуло шість місяців і за цей час сторона досудового слідства не спромоглася надати стороні захисту та суду беззаперечних доказів того, що ОСОБА_13 причетний до подій, які відбувалися на протязі того часу. Підстави вважати, що відносно ОСОБА_13 існує хоча б один ризик, визначений у ст. 177 КПК України, на сьогоднішній день є необгрунтованими та нічим не підкріплені. Вищевказана подія мала місце 25 січня 2025 року, а ОСОБА_13 за весь цей час жодним чином не переховувався від слідства. В процесі досудового слідства сторона обвинувачення не надала жодного доказу того, що є підстави сумніватися в належній поведінці ОСОБА_13 , що він може незаконно впливати на учасників процесу або знищити речові докази, що він має намір переховуватися від органів досудового слідства або суду. Оскільки він добровільно видав речі, дав покази, відтворив на місці події обставини, що мали місце до смерті потерпілого, жодним чином не перешкоджав слідству. Крім того, ОСОБА_13 має міцні соціальні зв`язки. Після затримання надавав змістовні пояснення для встановлення об`єктивної істини, про що містяться відповідні відомості в матеріалах досудового розслідування. Крім того, були допитані свідки, які прямо не вказують на причетність ОСОБА_13 до даної події. В матеріалах досудового розслідування не міститься жодного доказу того, що ОСОБА_13 будь-кому погрожував, здійснював тиск або скоював дії, які б свідчили про його намір змінити місце проживання. Таким чином, характеризуючи особу ОСОБА_13 , недоцільно говорити про те, що він може переховуватись від правосуддя, або ще якимось чином порушувати закон, а навпаки буде намагатися довести свою невинуватість. Крім цього, в ході досудового розлідування сторона захисту зібрала докази, згідно яких ОСОБА_13 не може інкримінуватися п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а повинна перекваліфікуватися на ч. 1 ст. 396 КК України. Просить змінити запобіжний захід неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_13 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , із застосуванням електронних засобів контролю.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 та його законний представник ОСОБА_15 в підготовчому судовому засіданні заперечили щодо клопотання прокурора про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтримали клопотання адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , із застосуванням електронних засобів контролю.

Потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_20 в підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження ОСОБА_13 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просять таке задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_21 в підготовчому судовому засіданні вирішення клопотання про продовження ОСОБА_13 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишила на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, клопотання з доданими матеріалами, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа.

Перевіривши додані до клопотання матеріали, суд вважає, що наявні в них відомості на даному етапі дають підстави вважати, що ОСОБА_13 може мати відношення до кримінальних правопорушень, які ставляться йому у провину.

Однак, суд зазначає, що дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті.

Розглядаючи клопотання, суд відповідно до ст. 178 КПК України враховує мету і підстави застосування запобіжного заходу, наявність обгрунтованого обвинувачення у вчиненні неповнолітнім ОСОБА_13 даних кримінальних правопорушень, дані про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , який за місцем навчання характеризувався негативно, йому притаманні спалахи агресії, у період вчинення інкримінованих йому діянь тяжким психічним розладом не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, ті обставини, що він немає постійного місця навчання чи роботи, немає тісних соціальних зв`язків, його репутацію (попередню соціальну поведінку), та ті обставини, що він обвинувачується у скоєнні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, що є особливо тяжким злочином, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_13 у разі доведеності його вини, та приходить до висновку, що встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не відпали та не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_13 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків та інших обвинувачених, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, встановлені обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, судове слідство у кримінальному провадженні не розпочато, а тому тримання під вартою обвинуваченого буде виправданим та необхідним.

Суд звертає увагу, що тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з іншими обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 про відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то суд зазначає, що стороною захисту не надано таких доказів, зокрема й даних про особу обвинуваченого, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 , перебуваючи на волі, не буде ухилятися від суду, не буде незаконно впливати на потерпілих, свідків та співучасників злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

При прийнятті процесуального рішення про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує сукупність наявних ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, та вагомість зібраних доказів у вказаному кримінальному провадженні, і доходить висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м"який запобіжний захід.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Клопотання прокурора про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім обставин, зазначених у ст. 184 КПК України, містить виклад обставин, які свідчать про заявлений ризик, який виправдовує продовження неповнолітньому ОСОБА_13 строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , а тому, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_13 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Оскільки ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив смерть людини, то відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-205 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 задовольнити.

Продовжити неповнолітньому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українцю, громадянину України, з базовою загальною освітою, не працюючому, не одруженому, раніше не судимому, уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 127 КК України, строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (Шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 16 години 30 хвилини 15 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали до 16 години 30 хвилини 13 листопада 2025 року.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 ..

Копію ухвали вручити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_13 ..

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 16 год. 40 хв. 16 вересня 2025 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3