Справа №487/1382/25
Провадження №1-кс/487/3505/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Херсонській ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 02.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

22.07.2025 слідчий СВ СУ ГУНП в Херсонській ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, в якому просив накласти арешт на майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти які знаходяться на банківському рахунку відкритому на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у: Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», ЄРДПОУ 14360570, МФО Національного банку України 300001, МФО 305299, а також зупинити видаткові операції по рахунках з метою забезпечення конфіскації майна у кримінальному провадженні № 0000004 від 02.01.2025, у разі наявності.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 02.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні, 24.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Враховуючи, що санкція ч.3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, слідчий, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

З урахуванням приписів ч.1 ст.172 КПК України, розгляд клопотання було проведено за відсутності власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004, відомості про яке внесені 02.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2025 до СУ ГУНП в Херсонській області надійшли матеріали з УСР в Херсонській області ДСР НП України та відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_2 прикордонному загону Головного відділу забезпечення внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України, щодо групи осіб які з корисливих мотивів організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України, зокрема 28.01.2025 встановлено факт спроби ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перетнути державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, в організації якого приймали участь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.06.2025 у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-111 від 07.12.2000 року (із змінами та доповненнями) - «арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом».

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Отже, банківський рахунок є інструментом для фінансових операцій клієнта банківської установи, а відтак, майном, на яке може бути накладено арешт, є кошти певної особи (у формі записів на рахунках у банках), а не рахунки в банку, на яких вони обліковуються.

Разом з цим, клопотання слідчого не містить будь-яких актуальних відомостей, що на ім`я ОСОБА_5 відкривався у АТ КБ "Приват Банк" банківський рахунок, на нього зараховувались грошові кошти, та грошові кошти перебувають на рахунку на теперішній час.

Враховуючи викладене клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ СУ ГУНП в Херсонській ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 02.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1