КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 17.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення (злочину).

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а такими є об`єктивні дані (докази), що підтверджують реальність конкретної події злочину - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. Проте зі змісту заяви не вбачається фактичного існування доказів вчинення кримінального правопорушення, тому, вважаючи, що заявник не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, що, як наслідок, свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог скарги, відмовила у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК, порушує його конституційне право на судовий захист, яке передбачене ст. 55 Конституції України, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора внести до _________________________________________________

Справа №11-сс/824/5009/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за його заявою від 17.03.2025.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом надано невірну оцінку доказам, що є у справі, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а зроблені висновки в ухвалі суду не відповідають обставинам справи, неправильно надано оцінку підставам, які викладені у заяві від 17.03.2025, що, у свою чергу, призвело до відмови у задоволенні його скарги.

Зокрема, звертає увагу на те, що слідчим відділу РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням з процесуальним керівником у провадженні № 0000847 від 04.03.2020 ОСОБА_8 під керівництвом начальника відділу СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 була винесена незаконна, сфальсифікована постанова про закриття кримінального провадження від 31.12.2024, оскільки, у порушення вимог ст. 110 КПК України, група у постанові належним чином не обґрунтувала свій висновок, не здійснила жодних слідчих дій на підтвердження свого висновку, що ОСОБА_5 не надав жодної інформації щодо служби в підрозділі, інформації бійців, з якими служив, де саме і в яких операціях брав участь.

При цьому зазначає, що слідча суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/3356/25 від 05.03.2025 визнала незаконною постанову про закриття кримінального провадження від 31.12.2024 та ухвалила постанову про її скасування, яка набрала законної сили 05.03.2025.

Разом з тим, вказує й на те, що слідчій судді Печерського районного суду м. Києва були надані документальні докази, які знаходяться в особистій справі офіцера ЗСУ ОСОБА_5 , а також значний обсяг документів, що свідчать про наявність у діях службових осіб Луцького РУП ГУНП у Волинській області правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 366 КК України.

Проте, всупереч наданим документам та нормам КПК, слідча суддя незаконно відмовила у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_5 та прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися. При цьому від ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі. Прокурор про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не надсилав. Таким чином, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 було подано скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 17 березня 2025 року.

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 17 березня 2025 року ОСОБА_5 зазначає, що слідчим РУП ГУНП Волинської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 за погодженням з процесуальним керівником в провадженні № 0000847 від 04 березня 2020 року ОСОБА_10 під керівництвом начальника відділу СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 , була винесена незаконна, сфальсифікована постанова про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2024 року. Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_12 у справі № 161/3356/25 від 05 березня 2025 року визнала незаконною постанову про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2024 року та постановила ухвалу про її скасування. Ухвала слідчого судді набрала законної сили 05 березня 2025 року. Таким чином, оскільки, у порушення вимог ст. 110 КПК України, група у постанові належним чином не обґрунтувала свій висновок, не здійснила жодних слідчих дій на підтвердження свого висновку, що ОСОБА_5 не надав жодної інформації щодо служби в підрозділі, інформації бійців, з якими служив, де саме і в яких операціях брав участь, ОСОБА_5 вважає, що в діях слідчого РУП ГУНП Волинської області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , прокурора Волинської окружної прокуратури ОСОБА_13 та начальника відділу СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_14 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Разом з тим, наведені в заяві ОСОБА_5 від 17 березня 2025 року обставини не містять очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про вчинення слідчим РУП ГУНП Волинської області ОСОБА_15 , прокурором Волинської окружної прокуратури ОСОБА_10 та начальником відділу СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ті обставини, що винесену слідчим ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором ОСОБА_10 , постанову про закриття кримінального провадження № 0000847 від 04 березня 2020 року було скасовано ухвалою слідчого судді, не свідчить про наявність в їх діях складу кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - службове підроблення.

Твердження, які навів у своїй заяві від 17 березня 2025 року ОСОБА_5 , не містять достатніх та обґрунтованих відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, а фактично ґрунтуються на його суб`єктивних судженнях без підтвердження жодними доказами. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_5 намагається у такий спосіб оскаржити рішення та дії уповноважених осіб в рамках кримінального провадження №0000847 від 04 березня 2020 року.

У зв`язку з цим заява ОСОБА_5 від 17 березня 2025 року за своєю суттю не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, в розумінні ст. 214 КПК України, що в свою чергу, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК України, як вірно зазначив про це в ухвалі слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва.

Також, всупереч тверджень апелянта, слідчий суддя розглянув скаргу у відповідності до вимог закону, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх наданих йому матеріалів, з наведенням мотивів прийняття відповідного рішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої службової особи Офісу Генерального прокурора, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 17.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення (злочину), - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3