Справа № 349/1580/23
Провадження № 1-кп/349/26/25
В И Р О К

іменем України

09 червня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рогатина, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, який не працює,

раніше судимий згідно з вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 23.05.2022 за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн;

згідно з вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27.07.2022 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту на строк три місяці. На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України приєднано невідбуте покарання, призначене вироком від 23.05.2022, і за сукупністю кримінальних правопорушень визначено остаточне покарання у виді арешту на строк три місяці та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн;

згідно з вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22.02.2023 за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. ч. 1, 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн;

згідно з вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 16.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднано невідбуте покарання, призначене вироком від 22.02.2023, і визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 310 КК України,

в с т а н о в и в:

19 квітня 2023 року приблизно о 20.30 год. ОСОБА_4 під час суперечки з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на подвір`ї будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , яка намагалася з`ясувати причини причини побиття ним її хлопця, ОСОБА_9 , а також розборонити їх після відновлення між ними бійки, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень, завдав їй один удар кулаком лівої руки в нижню щелепу справа, внаслідок чого заподіяв їй умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритої тупої травми нижньої щелепи з переломом кута нижньої щелепи справа із незначним зміщенням відламків та садном у цій ділянці, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_4 в першій декаді червня 2024 року на присадибній ділянці за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , з прямим умислом незаконно посіяв насіння коноплі і впродовж червня-липня 2024 року незаконно вирощував 15 рослин коноплі без мети збуту, які виявили та вилучили 15 серпня 2024 року під час обшуку поліцейські відділення поліції № 4 (м. Рогатин), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 310 КК України.

ОСОБА_4 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України не визнав. Надав показання, що 19.04.2023 зайшов додому до ОСОБА_8 , де також був ОСОБА_10 . ОСОБА_11 був стані сильного алкогольного сп`яніння, через що чіплявся до нього спрямував два пальці йому в очі. Між ними виникла суперечка, під час якої ОСОБА_11 взяв ніж в руки. ОСОБА_12 попросив ОСОБА_13 вийти з будинку, що той і зробив. На подвір`ї між ними відновився конфлікт, який переріс в бійку. Під час цього надійшла ОСОБА_14 , яка їх намагалася розборонити. ОСОБА_11 обурився діями ОСОБА_15 і зі словами: «Ах, ти за нього», вдарив її, від чого вона впала.

На озвучену ОСОБА_4 судом розбіжність з показаннями, наданими ним на досудовому розслідуванні що ОСОБА_11 намагався вдарити його, він ухилився і ОСОБА_11 ненароком вдарив ОСОБА_16 , сказав, що все було так, як він розповів в судовому засіданні.

ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 310 КК України визнав повністю та надав показання, що посіяв на своїй присадибній ділянці в м. Рогатині по вул. Завода, 26, та вирощував рослини коноплі для власного вжитку. Щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визначив дослідження доказів щодо обвинувачення за ч. 1 ст. 310 КК України обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. За відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно обставин, які викладені у обвинувальному акті та ніким не оспорювались.

Встановлені судом обставини щодо обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК Українипідтверджуються:

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 19.04.2023 вдень додому до її хлопця, ОСОБА_9 , прийшов ОСОБА_12 . Вони разом погостювали, після чого усі разом пішли в гості до ОСОБА_8 . Через деякий час вона пішла додому, а ОСОБА_11 залишившся в ОСОБА_8 . Приблизно через годину-півтори до неї зателефонував ОСОБА_11 і попросив її прийти. Прийшовши до будинку ОСОБА_8 , побачила на вулиці, за брамою будинку ОСОБА_8 , ОСОБА_13 із розбитою головою. Він нічого не зміг їй пояснити, що сталося, тому вона зайшла на подвір`я ОСОБА_8 . Як виявилося, окрім ОСОБА_8 на подвір`ї був ОСОБА_4 . На її запитання, що сталося, ОСОБА_4 почав кричати і матюкатися. ОСОБА_11 , зайшовши на подвір`я, зробив йому зауваження і між ними виникла бійка, вони обоє впали на землю. Щоб їх розборонити, вона намагалася відтягнути ОСОБА_4 , який був зверху, а ОСОБА_12 ОСОБА_17 . Коли їх розтягнули, ОСОБА_4 обернувся і вдарив її лівою рукою в щелепу справа, від чого вона впала на землю. Піднявшись, вона підійшла до ОСОБА_18 , який лежав на землі поруч, він піднявся і вони вдвох вийшли з подвір`я, вона викликала поліцію, після чого вони поїхали в лікарню.

Показаннями свідка, ОСОБА_9 , про те, що 19.04 2023 він разом із ОСОБА_6 гостював в ОСОБА_8 в с. Залужжя. Десь о 19.00 чи 20.00 год. ОСОБА_6 сказала, що їм достатньо випивати, забрала від них пляшку і пішла додому. Коли він перебував на сходах будинку ОСОБА_8 , надійшов ОСОБА_4 , якого він до того не знав. Йому не сподобалася поведінка ОСОБА_4 , який лаявся, тому зробив йому зауваження. Між ними виникла суперечка, яка продовжилася і в будинку. Вони знову вийшли на сходи, де ОСОБА_4 вдарив його. Від удару він впав на сходи і розбив собі голову. Після цього ОСОБА_12 допоміг йому вийти за браму та дав телефон, адже в нього не було коштів на рахунку. Він зателефонував ОСОБА_6 , попросивши прийти і забрати його. Коли ОСОБА_6 прийшла і побачила його розбиту голову, то почала з`ясовувати, що трапилося спершу в ОСОБА_8 , а далі в ОСОБА_4 . Між ними виникла перепалка. Він з ОСОБА_4 знову зчепилися і під час шарпанини впали на землю - ОСОБА_4 зверху на нього. ОСОБА_12 і ОСОБА_6 розтягнули їх. ОСОБА_4 як встав, відразу вдарив ОСОБА_6 , яка від удару впала. Він же в той час лежав на землі. ОСОБА_12 знову підбіг до ОСОБА_4 і забрав його. ОСОБА_6 , підійнявшись, підійшла до нього, допомогла йому встати, і вони вийшли з подвір`я на дорогу, де вона подзвонила в поліцію, а далі вони поїхали в лікарню.

Витягом з ЄРДР від 03.08.2023, згідно з яким досудове розслідування за заявою ОСОБА_6 про її побиття ОСОБА_4 було розпочате 20.04.2023.

Рапортами помічника оперативного чергового відділення поліції № 4 (м. Рогатин) ОСОБА_19 від 19.04.2023 та 23.04.2023 про те, що від чергових медсестер приймального відділення Рогатинської ЦРЛ надходили повідомлення про звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою із діагнозом: перелом нижньої щелепи справа.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 19.04.2023, згідно з яким ОСОБА_6 повідомила про її побиття.

Довідкою КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» від 23.04.2024 про те, що в ОСОБА_6 діагностовано перелом нижньої щелепи справа.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого від 01.05.2023, згідно з якою ОСОБА_6 знаходилася з 23.04.2023 до 01.05.2023 на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» з діагнозом: перелом кута нижньої щелепи справа.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.04.2023, згідно з яким ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_4 як особу, яка вдарила її 19.04.2023.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 30.05.2023 під час якого було відтворено дії ОСОБА_6 та ОСОБА_4 під час завдання удару.

Висновком експерта № 287 від 21.06.2023 за наслідками проведення судово-медичної експертизи, згідно з яким в ОСОБА_6 виявлено закриту тупу травму нижньої щелепи з переломом кута нижньої щелепи справа із незначним зміщенням відламків та садном у цій ділянці, яка відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Суд надав перевагу показанням потерпілої та свідка над показаннями обвинуваченого, адже вони є більш деталізованими, послідовними, логічними, а також суд не встановив наявність підстав для обмови ними обвинуваченого. В той час як обвинувачений, який є заінтересованим в уникненні покарання, змінив показання порівняно з показаннями, наданими на досудовому розслідуванні, і не пояснив причини їх зміни.

В судовому засіданні також було досліджено:

Довідку виконавчого комітету Рогатинської міської ради від 26.04.2023 про те, що місце проживання ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Довідку КНП «Рогатинська ЦРЛ» від 24.03.2023 про те, що ОСОБА_4 наркологічна та психіатрична допомога не надавались, перебуває під наглядом з діагнозом: опіоїдна наркоманія;

Вимогу старшого слідчого відділення поліції № 4 (м. Рогатин) ОСОБА_20 від 27.04.2023, згідно з якою ОСОБА_4 був судимим;

Згідно з досудовою доповіддю, складеною 06.10.2023 Івано-Франківським районним сектором № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив кримінальних правопорушень.

Суд, врахувавши характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень; особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, та обставину, яка обтяжує покарання, позицію прокурора щодо міри покарання, дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі на строк один рік за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та у виді обмеження волі на строк один рік, за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, був вчинений ОСОБА_4 до ухвалення 16.07.2024 вироку Івано-Франківським апеляційним судом, згідно з яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України повністю приєднано невідбуте покарання, призначене вироком від 22.02.2023, і визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн,

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Суд застосовує вимоги ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України і визначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком за ч. 1 ст. 122 КК України, з більш суворим покаранням, призначеним вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 16.07.2024, та визначає покарання у виді обмеження волі на строк два роки та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн, складанню з покаранням у виді обмеження волі не підлягає і виконується самостійно.

Кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, як триваючий, був закінчений після ухвалення 16.07.2024 вироку Івано-Франківським апеляційним судом, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання суд призначає за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КПК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з повідомленням Івано-Франківського районного сектору № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 06.05.2025, штраф в розмірі 17 000,00 грн, призначений вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 16.07.2024, ОСОБА_4 не сплатив.

Згідно з протоколом затримання від 13.11.2024 ОСОБА_4 затримано 13.11.2024 на підставі ухвали Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19.09.2024.

Отже, ОСОБА_4 відбував покарання у виді обмеження волі за попереднім вироком з 13.11.2024 до 08.09.2025 і не відбув частину покарання один рік п`ять місяців чотири дні.

Тому на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком за ч. 1 ст. 310 КК України, суд частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, та остаточно призначає покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 2 983,19 грн майнової шкоди та 50 000,00 грн. моральної шкоди, суд дійшов висновку про його задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_6 надала копії чеків про придбання ліків, на придбання палива та квитків. Однак не надала жодного доказу на підтвердження того, що ці витрати були зумовлені лікуванням її тілесного ушкодження чи усуненням інших наслідків у зв`язку із його заподіянням.

Тому позов в частині відшкодування майнової шкоди не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, врахувавши обсяг переживань ОСОБА_6 , яких вона зазнала у зв`язку з заподіянням їй тілесного ушкодження, тривалість її лікування, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000,00 грн.

ОСОБА_6 заявила про відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в розмірі 5 000,00 грн.

З огляду на необхідність дотримання принципу співмірності розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаної роботи, суд визначає їх в сумі 4 000,00 грн.

У цьому кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

13.11.2024 ОСОБА_4 затримано 13.11.2024 на підставі ухвали Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19.09.2024 про його направлення до місця відбування покарання у виді обмеженні волі в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2024 тимчасово залишено ОСОБА_4 в Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12) у зв`язку з розглядом справи в суді.

Тому перебування ОСОБА_4 в Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12) є не попереднім ув`язненням, а відбуттям покарання у виді обмеження волі за вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 16.07.2024.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази рослини коноплі як майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, підлягають знищенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст. ст. 368, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, з більш суворим покаранням, призначеним вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 16.07.2024, визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк два роки та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн, складанню з покаранням у виді обмеження волі не підлягає і виконується самостійно.

В строк покарання зарахувати відбуте частково покарання згідно з вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 16.07.2024.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 16.07.2024, та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000,00 грн.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі обчислювати з 09.06.2025.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 15 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2 983,19 грн. на відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 4000,00 грн.

Речові докази рослини коноплі знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 1514,56 грн.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження за їх заявою.

Суддя ОСОБА_1