Справа № 713/3673/24
Провадження №1-др/713/1/25
УХВАЛА

іменем України

26.05.2025 м. Вижниця

Суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 09 травня 2025 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 02.08.2024 року відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст.126 КК України, - задоволено.

Застосовано до неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Застосовано до неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,- примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд батькові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Застосовано до неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального простпку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Встановлено тривалість заходів виховного характеру терміном 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , як законного представника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН НОМЕР_1 ), жительки АДРЕСА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 : 6000 грн.- моральної шкоди .

В решті інших позовних вимог - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушення до ОСОБА_8 , - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 , як законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН НОМЕР_1 ), жительки АДРЕСА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 : 6000 грн.- моральної шкоди .

В решті інших позовних вимог - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушення до ОСОБА_9 , - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_3 , як законного представника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН НОМЕР_1 ), жительки АДРЕСА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 : 6000 грн.- моральної шкоди .

В решті інших позовних вимог - відмовлено.

Просить постановити додаткове рішення в частині стягнення витрат на професійну правичу допомогу в порядку ч. 8 ст.141 ЦПК України, в сумі 60000 грн. на підтвердження чого до заяви долучені документи щодо судових витрат, які поніс цивільний позивач.

Суддя, дослідивши матеріали заяви та кримінального провадження № №0000147 від 02.08.2024 року, вважає необхідним заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, повернути заявнику, виходячи із наступного.

Ухвалою суду від 09 травня 2025 року клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 02.08.2024 року відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст.126 КК України, - задоволено.

Застосовано до неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Застосовано до неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,- примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд батькові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Застосовано до неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального простпку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Встановлено тривалість заходів виховного характеру терміном 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , як законного представника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН НОМЕР_1 ), жительки АДРЕСА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 : 6000 грн.- моральної шкоди .

В решті інших позовних вимог - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушення до ОСОБА_8 , - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 , як законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН НОМЕР_1 ), жительки АДРЕСА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 : 6000 грн.- моральної шкоди .

В решті інших позовних вимог - відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_2 , яка діє в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушення до ОСОБА_9 , - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_3 , як законного представника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН НОМЕР_1 ), жительки АДРЕСА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 : 6000 грн.- моральної шкоди .

В решті інших позовних вимог - відмовлено.

Положення, які стосуються процесуальних витрат у кримінальному провадженні, регламентовані главою 8 КПК України.

Натомість, при подачі заяви про постановлення додаткового рішення у кримінальному провадженні №0000147 від 02.08.2024 року, позивач посилається на норми ЦПК України, що є помилковим, оскільки у цьому провадженні застосуванню підлягають норми КПК України.

Зазначене узгоджується із висновком ВП ВС у справі №462/6473/16-ц від 21.11.2018, відповідно до якого питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Відповідно до ч.1ст.120 КПК України, витрати пов`язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч. 2ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

При цьому, правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, особа має процесуально підтвердити надання правових послуг.

Пунктом 3 ч. 1ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 1ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

При цьому, зі змісту положень ч. 5ст. 128 КПК України слідує, що норми Цивільного процесуального кодексу України застосовуються в кримінальному провадженні за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить визначення поняття «додаткове рішення», не передбачає можливість та процедуру ухвалення додаткового рішення у кримінальному провадженні, в тому числі після ухвалення судом вироку в кримінальному провадженні чи прийняття іншого рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1ст. 126 КПК України).

В постанові у справі №598/1781/17 від 17.06.2020 Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Вимога про стягнення з обвинуваченої судових витрат, які полягають у витратах на понесену правову допомогу у цивільному позові, при розгляді справи по суті та в дебатах представником потерпілого заявлена не була.

З дослідженого судом цивільного позову вбачається, що у позовних вимогах не було зазначено конкретного розміру понесених витрат на правову допомогу. Крім того, до цивільного позову не було додано доказів, які б підтверджували понесення потерпілим витрат на правову допомогу у конкретному розмірі.

У постанові Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У цивільному позові у витратах на правничу допомогу було відмовлено, оскільки цивільним позивачем та її представником не додано доказів на підтвердження витрат на правову допомогу.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Однак дану заяву зроблено не було.

Можливість винесення додаткового рішення після ухвалення вироку КПК України не містить. Рішення щодо процесуальних витрат може бути оскаржене в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, беручи до уваги, що порушене у заяві питання не регулюється нормами КПК України, суд вважає за необхідне, заяву позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, такою, що не підлягає розгляду.

Керуючись ст. ст.7,369-372 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про постановлення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу - вважати такою, що не підлягає розгляду у кримінальному провадженні.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_10