Провадження № 1-кп/466/255/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001537 від 18 вересня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимим, востаннє 12.06.2018 року вироком Червоноградського міського суду за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, востаннє 12.06.2018 року вироком Червоноградського міського суду за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_3 будучи обізнаним із введенням в Україні воєнного стану, який неодноразово продовжувався, 06.08.2023 близько 12 год. 38 хв., перебуваючи у приміщенні магазину "СІМ 23", який розташований за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 60, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з прилавку магазину, таємно викрав 9 плиток шоколаду Roshen, а саме: 2 плитки шоколаду "Lacmi" молочний з арахісом і карамельно-арахісовою начинкою, вагою по 295 г, вартістю 75 грн. 39 коп. без ПДВ за одиницю; 3 плитки шоколаду "Lacmi" молочний з мигдалем та кокосом, вагою по 280 г., вартістю 75 грн. 39 коп. без ПДВ за одиницю; 4 плитки шоколаду "Lacmi" молочний з шоколадно-горіховою начинкою та печивом вагою по 290 г, вартістю 75 грн. 39 коп. без ПДВ за одиницю, всього на загальну вартість 678 гривень 51 коп. без ПДВ, заховав їх під одяг, пройшов повз касове відділення, не розрахувавшись за вказаний товар та залишив приміщення магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ТОВ "КІВІ-СТОРС" матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

21.01.2025 року прокурор ОСОБА_4 подала письмове клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , який діє на підставі доручення від 17.05.2024 №001-130001562 просив клопотання прокурора задовольнити, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений просив клопотання прокурора задовольнити.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши наявні у розпорядженні матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження - закриттю, з огляду на такі мотиви.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

На час, до якого відносяться інкриміноване обвинуваченому діяння, положення ч.1 ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 встановлено в сумі 2684 грн, відтак податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342,00 грн. (2684,00 грн. х 50%).

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), водночас нормами КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

9 серпня 2024 року набрав чинності «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким посилено відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна, шляхом внесення змін до ст. 51 КУпАП.

Відповідно до нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 757,00 грн. Відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 757,00 грн. до 3 028,00 грн.

Тож, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028,00 грн., а у 2023 році становило 2 684,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Відповідно до обвинувального акта загальна сума викраденого ОСОБА_3 майна становить 678,51 грн. Тому вказані дії останнього підпадають під адміністративні правопорушення за які передбачена адміністративна відповідальність.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрата у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання від 21.01.2025 року прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження №0001537 від 18 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- DVD-R диск із записом із камер відеоспостереження за 23.08.2023 з приміщення магазину за адресою: м.Львів, вул.Липинського, 60 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 04.06.2025.

Суддя ОСОБА_1