Справа № 740/3621/25
Провадження № 1-кс/740/554/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

28 червня 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду

Чернігівської області ОСОБА_1 ,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого у кримінальному провадженні старшого слідчого СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, зареєстрованому 25.06.2025 за №0000480 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст.189 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, має двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.4 ст.189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні старший слідчий СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України ОСОБА_4 , без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000480 від 25.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.06.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19 години, у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , виник спільний злочинний умисел, направлений на вимагання у ОСОБА_9 грошових коштів, які та, начебто викрала у ОСОБА_10 , шляхом застосування до неї насильства та на незаконне викрадення останньої.

Так, 25.05.2025 близько 19 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи спільний умисел, спрямований на вимагання у ОСОБА_9 грошових коштів та її незаконне викрадення, діючи з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, на автомобілі «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 прибули до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у той час перебувала потерпіла ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 увійшли до приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час знаходилась потерпіла, ОСОБА_4 та почали вимагати у неї повернути грошові кошти, яка та нібито привласнила.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 виказуючи при цьому вимогу у поверненні грошових коштів, підійшов до ОСОБА_9 та наніс дерев?яною битою, яку приніс із собою, близько п?яти ударів в область нижніх кінцівок останньої. В цей час до ОСОБА_4 підійшла ОСОБА_12 та висловлюючи вимогу повернути начебто викрадені грошові кошти, нанесла два удари долонею правої руки в область лівої щоки останньої.

В цей час, не отримавши від потерпілої ОСОБА_9 інформації про грошові кошти, ОСОБА_11 схопила останню за верхній одяг а ОСОБА_4 за волосся, після чого витягли її на вулицю при цьому погрожуючи фізичною розправою.

В подальшому, перебуваючи поряд із домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 та ОСОБА_4 силоміць заштовхнули ОСОБА_9 до багажника автомобілю «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому вони приїхали, тим самим позбавивши останню змоги вільно обирати за своєю волею місце знаходження.

Після цього автомобіль розпочав рух та вони, усупереч волі ОСОБА_9 , прибули до невстановленого в ході досудового розслідування лісового масиву, що на околиці м. Ніжин.

Прибувши до зазначеного лісового масиву на околиці м. Ніжин, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 витягли з багажника ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх суспільно-небезпечні наслідки, продовжили вимагати у ОСОБА_9 грошові кошти при цьому погрожуючи їй фізичною розправою, змушуючи її, лопатою котру заздалегідь приготували, копати собі яму, застосовуючи при цьому насильство, яке полягало в нанесенні ударів руками, ногами та дерев?яною битою по різним частинам тіла потерпілої, внаслідок чого ОСОБА_9 , неодноразово втрачала свідомість.

У результаті протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді пара орбітальної гематоми зліва, синців в ділянці верхньої губи та підборіддя, ділянки лівого коліна та правого ліктьового суглоба.

У подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 продовжуючи порушення права ОСОБА_9 на вільне пересування, силоміць заштовхали її до багажного відділення автомобіля «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 та повезли в напрямку до м. Ніжин, де неподалік буд. № 313 по вул. Овідївська, м. Ніжина були зупинені працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється - у вимозі передачі чужого майна (вимагання), поєднаній із насильством небезпечним для здоров`я особи, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.189 КК України, та у незаконному викраденні людини, з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

26.06.2025 о 02 годині 10 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

26.06.2025 о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколами допитів потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; протоколом огляду від 26.06.2025; протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2025 за участі потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_19 .

У ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, оскільки підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із вказаних в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили у задоволенні клопотання відмовити, і застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Захисник зазначала про неправильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , і відсутності у діях підозрюваного вимагання чужого майна у розумінні ст. 189 КК, адже ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 вимагав у ОСОБА_9 повернути паспорт ОСОБА_10 , а не чуже майно чи гроші. При цьому, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України, вчинення якого ОСОБА_4 не заперечує, нормами КПК України не перебачено можливість застосування до раніше не судимої підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без встановлення того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, переховувалася від слідста і суду, перешкоджав кримінальному провадженню, чи йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії наданих сторонами матеріалів, якими обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Установлено, що слідчими слідчого відділу Ніжинського районного управління поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 25.06.2025 за №0000480 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

26.06.2025 о 02 годині 10 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

26.06.2025 о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка показала, що 25.06.2025 перебувала за місцем свого проживання, у вечірній час до будинку за місцем її мешкання увійшли наглядно знайомі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які силоміць, проти волі потерпілої, насильно та завдавши тілесних ушкоджень, утримуючи руками за одяг та волосся, витягнули її на вулицю і помістили до багажного відділення автомобіля, в подальшому вивезли до лісу, або лісосмуги, де також завдали тілесних ушкоджень, погрожували фізичною розправою, змушували копати собі яму, при цьому вимагали повернути їм грошові кошти, яка та нібито у них викрала; протоколом допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та ОСОБА_22 ; протоколом огляду від 26.06.2025, в ході якого був оглянутий автомобіль марки ВАЗ 21104, який належить ОСОБА_4 та на якому він їхав разом із ОСОБА_10 , та був зупинений працівниками патрульної поліції, в багажнику якого перебувала потерпіла ОСОБА_9 . В ході огляду автомобіля, у багажному відділення було виявлено дерев`яну биту із слідами речовини бурого кольору схожу на кров, яка разом зі змивом даної речовини були вилучені, також виявлена лопата, клаптик довго хвилястого волосся, схожого на жіноче, протоколом огляду від 26.06.2025, в ході якого потерпіла ОСОБА_9 добровільно надала на огляд свої речі в яких перебувала під час вчинення щодо неї кримінального правопорушення спортивну кофту на блискавці та спортивні штани зі слідами речовини бурого кольору; протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2025 за участі потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_19 , які показали на місцевості про обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколами допитів співробітників Ніжинського РУП ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , котрі зупинили автомобіль марки «ВАЗ 21104», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 неподалік буд. 313 по вул. Овдіївська та виявили потерпілу ОСОБА_9 у багажнику зазначеного автомобіля.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, правильності кваліфікації дій підозрюваного, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

На даній стадії кримінального провадження, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу, кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення "поза розумним сумнівом". Ці питання є предметом самого судового розгляду та всім наданим доказам має бути надана оцінка в судовому рішенні за результатами такого розгляду.

Досудове розслідування триває незначний час. На цьому етапі розслідування існує достатня сукупність даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які свідчать, що у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України існує обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

На думку слідчого судді, доведено існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме можливість переховуватися підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює суворість покарання, яке йому може бути призначено у разі доведення винуватості в інкримінованих діяннях, не має постійного офіційного місця роботи. Може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, адже вбачається небхідність встановлення обставин щодо обгрунтованості майнових вимог іншого співучасника ОСОБА_10 до потерпілої, з`ясування, чи вчинені дії з надуманого приводу, чи мали певне підгрунтя, а свідки підозрюваному відомі, і з огляду на спосіб, у який він діяв з іншою підозрюваною ОСОБА_10 для досягнення цілей щодо потерпілої, сам характер таких його дій, які він не заперечує, не виключає спроб з його сторони незаконно впливати і на свідків з питань кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед судом повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, судом повинно бути обрано такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Вирішуючи питання про те, який саме запобіжний захід слід застосувати відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує, що відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя враховує, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , характеризуються зухвалістю, застосуванням насильства, використання заздалегідь підготовлених предметів для вчинення, а відтак і певним плануванням та сформованістю чіткого наміру вчинити протиправні дії щодо потерпілої, скоєнням за попередньою змовою з іншою особою.

Насильницькі, незаконні дії, скоєння яких щодо потерпілої, ОСОБА_4 не заперечує, вчинені за обставин, коли потерпілою безпосередньо щодо самого ОСОБА_4 чи його майна або документів жодних дій не вчинялося.

Увідповідності до п. 4, 5, 6, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя бере до уваги, що соціальні зв`язки раніше не судимого, з постійним місцем проживання ОСОБА_4 , який не одружений, і хоча має дітей, але вони з ним не проживають, офіційно не працевлаштований, не є настільки місцними, які б свідчили про можливість запобігання установленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, більш м`якими запобіжними заходами, ніж тримання під вартою.

Для запобігання вказаним ризикам суд ураховує суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості підозрюваного, обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»,.

Стороною захисту не надано достатніх даних про наявність обставин для обрання більш м`якого запобіжного заходу, для запобігання зазначеним ризикам та досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні № 11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі», рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Домашній арешт та тримання під вартою є ізоляційними запобіжними заходами, проте рівень ізоляції особи за ними суттєво відрізняється з огляду на умови, пов`язані з позбавленням (обмеженням) волі особи. У цьому контексті домашній арешт є менш жорсткою формою ізоляції підозрюваного та, зокрема, не запобігає можливості вільного спілкування за допомогою засобів телекомунікації, зокрема з потерпілою, свідками.

З урахуванням усієї сукупності наведених обставин слідчий суддя доходить висновку, що не можливо запобігти встановленим ризикам застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи застави. Інші ж більш м`які запобіжні заходи не будуть слугувати достатньою гарантією належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Ураховуючи дані положення кримінального процесуального закону, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні у співучасті злочинів із застосуванням насильства, і як вбачається з показань потерпілої і інших очевидців події, серед співучасників він активно застосовував насильство, наносив удари потерпілій битою тощо. Без застосування фізичної чоловічої сили ОСОБА_4 , використання транспорту, можливість вчинення протиправних дій могла бути значною мірою обмежена. З наданих слідчому судді доказів слідує, що насильство було застосовано ОСОБА_4 до потерпілої у її житлі, куди його власники помешкання не запрошували.

На підставі викладеного і керуючись ст.176-178, 183-184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000480 від 25.06.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст.189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначенням розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 26 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_4 , направити для виконання до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст складений 30.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1