У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22.01.2025 р., якою повернуто його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за його заявою від 07.11.2024 р.

Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.

Ухвалою слідчого судді повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Узагальнені доводи апелянта.

На обґрунтування апеляційних вимог щодо скасування оскаржуваної ухвали, апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є необґрунтованим та незаконним.

Зазначає, що слідчий суддя розглянув скаргу без його участі, без повідомлення про місце та час розгляду належним чином.

Також зазначає, що йому не було направлено копію ухвали слідчого судді на наступний день після розгляду, чим було порушено його право на апеляційне оскарження ухвали.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, дійшов висновку, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, слід повернути скаржнику.

Рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що орган досудового розслідування, дії якого оскаржую ОСОБА_5 , розташований поза межами юрисдикції Миколаївського районного суду Миколаївської області.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 28.05.2025 року було задоволено клопотання ОСОБА_5 про забезпечення його безпосередньої участі під час розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні в режимі відеоконференції. В подальшому ОСОБА_5 під час розгляду справи 04.06.2025 року та 18.06.2025 року був присутнім в режимі відеоконференції в судових засіданнях, але розгляд апеляційної скарги переносився за його клопотаннями. 22.07.2025 року працівник ДУ « Вінницької установи виконання покарань №1» повідомив, що ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлений про час розгляду його апеляційної скарги, відмовився виходити на зв`язок з Миколаївським апеляційним судом, оскільки вважав, що йому повинна бути вручена повістка про виклик в судове засідання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слід провести судове засідання за відсутності ОСОБА_5 , оскільки згідно положень ч.1 ст.26 КПК України сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, і таку поведінку ОСОБА_5 суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами. Суд апеляційної інстанції вважає, що скаржник таким чином розпорядися своїм правом бути присутнім в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

За змістом ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються за правилами глави 26 КПК України, слідчим суддею того місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ст. 32 КПК України, щодо територіальної підсудності.

В п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України зазначено, що скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Статтею 32 КПК України визначені загальні правила територіальної підсудності, зокрема, скарги на рішення, дії чи бездіяльність розглядаються за правилами глави 26 КПК України, слідчим суддею того місцевого суду, в межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ст. 32 КПК України щодо територіальної підсудності.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державне бюро розслідувань» систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи.

Для визначення того, до якого місцевого суду може бути подано скаргу або клопотання слідчому судді ключове значення мають дві підстави: 1) територіальна юрисдикція місцевого суду; 2) знаходження органу досудового розслідування в межах відповідної територіальної юрисдикції місцевого суду.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви від 07.11.2024 р. про вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до Листа Державного бюро розслідувань (вх.№ 199/1/157-21 від 02.09.2021 року) та Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (вих.№ 675/0/158-21 від 10.09.2021 року) повідомлено про зміну місць розташування органів досудового розслідування Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яке поширюється свою діяльність та Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області, а саме: Перший слідчий відділ (з дислокацією у місті Миколаєві); Другий слідчий відділ (з дислокацією у місті Одесі); Третій слідчий відділ (з дислокацією у місті Кропивницькому).

Отже, на даний час, Територіальне управління ДБР, розташоване у м. Миколаєві, змінило розташування органів досудового розслідування, які поширюють свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську та Одеську області.

Так, з 05.02.2025р, Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, змінив місце розташування, та на теперішній час знаходиться за адресою: пр-т. Богоявленський, 1 у м. Миколаєві (Наказ директора №16 від 05.02.2025) , що знаходиться під територіальною юрисдикцією Інгульського районного суду м. Миколаєва.

Другий слідчий відділ (з дислокацією в м. Одесі) Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві розташовується у м. Одесі по вул. Ак. Корольова, 9. та знаходиться під територіальною юрисдикцією Київського районного суду м. Одеси.

Третій слідчий відділ (з дислокацією в м. Кропивницькому) Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві розташовується у м. Кропивницькому по вул. Глінки, 2. та знаходиться під територіальною юрисдикцією Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Таким чином, ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність службових осіб органів досудового розслідування, місцезнаходження жодного з яких не підпадає під юрисдикцію Миколаївського районного суду Миколаївської області.

За наведеного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність повернення скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22.01.2025 р., якою повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді