печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2024 у справі №757/36855/24-к,-

ВСТАНОВИВ:

15.05.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2024 у справі №757/36855/24-к.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 19.09.2024 року по справі №757/36855/24-к було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучено у ході обшуку від 14.08.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

Так, адвокат вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуальним керівництвом досудового розслідування та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, завершено досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000004 від 12.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України.

Наразі відомо, що слідчим повідомлено підозрюваному, що вказане досудове розслідування завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту та звернення з ним до суду, у зв`язку з чим слідчим відкрито матеріали кримінального провадження, на підставі статей 283, 290 КПК України.

Разом з цим, ОСОБА_4 не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, а лише був допитаний у якості свідка один раз.

У той же час, під час обшуку 14.08.2024 у ОСОБА_4 були вилучені грошові кошти, та належне йому майно, на теперішній час вказане досі не повернуто його законному власнику, що грубо порушує його права та інтереси, оскільки вилучені грошові кошти та мобільний телефон з сім - картою документально підтверджені, мають законний характер, жодного відношення до подій інкримінованих кримінальних правопорушень та злочинної діяльності в цілому не мають.

Таким чином, адвокат вказує, що оскільки докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000004 не стали підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , та відповідно у подальшому відсутні підстави для складання обвинувального акту, можна стверджувати про те, що в подальшому застосуванні арешту на майно відпала потреба, оскільки припущення, покладені в основу відповідної ухвали не знайшли свого підтвердження під час досудового розслідування.

Відтак, адвокат просить суд скасувати арешт на майно, накладений у кримінальному провадженні №0000004 від 12.01.2024, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19.09.2024 по справі №757/36855/24-к.

Окрмі цього, адвокат звернув увагу, що при ухваленні вищевказаного рішення, суд допустив помилку, зазначивши суму грошових коштів, яка вказана цифрами, у розмірі 4400 доларів США, оскільки 90 купюр по 100 доларів США - це є 9000 доларів США, які були вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що підтверджується протоколом обшуку від 14.08.2024.

Адвокат в судове засідання подала заяву про розгляд клопотання без фіксування технічними засобами.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Прокурор в судове засідання подав заяву про розгляд клопотання без фіксування технічними засобами. Окрім цього, прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки обвинувальний акт направлений до суду.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що що у кримінальному провадженні триває проведення необхідних слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, винних осіб та притягнення їх до передбаченої законом відповідальності.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 12.01.2024.

19.09.2024 ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/36855/24-к було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене у ході обшуку від 14.08.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2024 справа №757/34522/24-к, а саме: мобільний телефон iPhone 14 Plus чорного кольору, без чохла, з сім-карткою НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ;2 сім-холдери «Київстар» без сім-карток; 1 сім-холдер «lifecell» з сім-карткою; грошові кошти в загальній сумі 4400 доларів США (90 купюри номіналом по 100 доларів США).

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя, при вирішенні клопотання про скасування арешту майна, що накладений в рамках кримінального провадження, також враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Так, суд звертає увагу, що 16.05.2025 кримінальне провадження № 0000004 від 12.01.2024 було спрямовано до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Таким чином, вбачається, що досудове розслідування вже завершене, про що складено обвинувальний акт та направлено матеріали до суду.

Згідно п.5 ч.1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволені клопотання про скасування арешту, у зв`язку з тим, що вказане питання повинно розглядатись в рамках судового провадження, так як на даній стадії у слідчого судді завершилися повноваження щодо розгляду поданого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2024 у справі №757/36855/24-к - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_5