УХВАЛА

01 травня 2025 року

м. Київ

справа № 553/173/22

провадження № 51-1603 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_2.,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_5, яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_1 , на вироки Ленінського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2023 року та Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року,

встановив:

У поданій скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.

У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.

Оскаржуючи законність судових рішень захисник серед іншого вказує на неповноту судового розгляду, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що, з огляду на положення ст. 433 КПК не може бути предметом перевірки судом касаційної інстанції.

Вказуючи на неправильне застосування судами норм матеріального права, та оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 115 КК, захисник, з посиланням на конкретні обставини та докази у справі не наводить правового обґрунтування цієї підстави з огляду на положення ст. 413 КК, вказуючи при цьому на можливі альтернативи кваліфікації дій ОСОБА_1 як за ч. 2 ст. 121 КК, так і за ст. 116 КК.

Посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції, та зазначаючи про необхідність скасування його рішення, захисник не наводить правового обґрунтування цій підставі з огляду на положення ст. 412 КПК. Крім того, вказуючи на необхідність скасування судових рішень і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, захисник взагалі не обґрунтовує такого прохання в описовій частині скарги, з урахуванням положень ст. 415 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

На усунення недоліків, захиснику слід подати нову касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5, яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_1 , на вироки Ленінського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2023 року та Полтавського апеляційного суду від 05 березня 2025 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання нею ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4