УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002557 від 14.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

установив:

14.07.2025 за допомогою поштового зв`язку слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва (вхід № 74590) із клопотанням, погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002557 від 14.07.2025.

Обґрунтовуючи клопотання про арешт майна, слідчий ОСОБА_3 зазначив про таке.

У провадженні відділення СВ Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002557 від 14.07.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За версією органу досудового розслідування встановлено, що більш точний час вчинення досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, приблизно о 19 год 00 хв, але не пізніше 20 год 33 хв 13.07.2025, перебуваючи у камерному приміщенні № 77 Державної установи «Київський слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Дегтярівська, 13, ув`язнений ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт із співкамерником ОСОБА_6 .

Під час вищезазначеного конфлікту, приблизно о 19 год 00 хв, але не пізніше 20 год 33 хв 13.07.2025, у ОСОБА_5 , який перебував у камерному приміщенні № 77 Державної установи «Київський слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Дегтярівська, 13, виник злочинний умисел спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, більш точний час вчинення досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, приблизно о 19 год 00 хв, але не пізніше 20 год 33 хв 13.07.2025, перебуваючи у камерному приміщенні № 77 Державної установи «Київський слідчий ізолятор», що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Дегтярівська, 13, ОСОБА_5 взяв до своїх рук предмет, що має колюче-ріжучі властивості та передбачаючи можливість настання смерті потерпілого ОСОБА_6 ,, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, утримуючи власною рукою предмет, що має колюче-ріжучі властивості, наніс множинні колото-різані поранення ОСОБА_6 , а саме не менше восьми ударів вищезазначеним предметом у область голови, шиї, кінцівок та тулуба, тобто в області тіла, де розташовані життєво-важливі органи людини.

Так, внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_5 у короткий проміжок часу настала смерть потерпілого ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 , 01.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчим відділення СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві 13.07.2025 проведено слідчу дію - огляд місця події на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: місто Київ, вул. Дегтярівська, 13, а саме у приміщенні камери № 77, де виявлено та вилучено:

- змив речовини бурого кольору, схожої на кров (зроблений з внутрішньої сторони вхідних дверей), який поміщено до паперового конверту, підписаного учасниками та опечатаного;

- змив речовини бурого кольору, схожої на кров (зроблений з холодильника), який поміщено до паперового конверту, підписаного учасниками та опечатаного;

- змив речовини бурого кольору, схожої на кров (зроблений з поверхні підлоги), який поміщено до паперового конверту, підписаного учасниками та опечатаного;

- наволочка з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, яку поміщено до паперового конверту, підписаного учасниками та опечатаного;

- відрізок з простирадла з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, який поміщено до паперового конверту, підписаного учасниками та опечатаного;

- наволочка з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, яку поміщено до паперового конверту, підписаного учасниками та опечатаного;

- уламок цегли з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, який поміщено до паперового конверту, підписаного учасниками та опечатаного;

- один (1) предмет, схожий на ніж з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, який поміщено до паперового конверту, підписаного учасниками та опечатаного;

- змиви з лівої та правої рук трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які поміщено до двох окремих паперових конвертів, підписаних учасниками та опечатаних;

- зрізи нігтьових пластин з лівої та правої рук трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які поміщено до двох окремих паперових конвертів, підписаних учасниками та опечатаних.

Слідчий у клопотанні зазначив, що перераховані речі за своєю суттю є речовими доказами, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані, як доказ факту, що встановлюються у кримінальному провадженні, або є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, 14.07.2025 в порядку ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами у рамках кримінального провадження, про що слідчим винесено відповідну постанову.

У зв`язку викладеним, з метою збереження вилученого майна, запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 України.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 18.07.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 21.07.2025 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

Слідчий Шевченківського УП ГУНП у місті Києві у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Водночас у прохальній частині клопотання просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник власника майна у судове засідання також не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України під час розгляду справи фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Так, слідчими Шевченківського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002557 від 14.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Відповідно до протоколу огляду від 13.07.2025 слідчим проведено огляд місця події на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: місто Київ, вул. Дегтярівська, 13, а саме у приміщенні камери № 77, де виявлено та вилучено майно на яке слідчий просить накласти арешт.

14.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Звернення слідчого 14.07.2025 з клопотанням про арешт на зазначене тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 від 14.07.2025 майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовими доказами.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в цьому випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що ці докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в цьому кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано це клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування та відчуження майна, яке визнано речовими доказами постановою слідчого від 14.07.2025, приходить до висновку про наявність на цьому етапі досудового розслідування достатніх підстав для накладення арешту на вищезазначене майно.

На думку слідчого судді, накладення арешту на майно в цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб. Що стосується прав та законних інтересів власників майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для них. При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002557 від 14.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 13.07.2025 під час проведення огляду місця події на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: місто Київ, вул. Дегтярівська, 13, у приміщенні камери № 77, а саме на:

- змив речовини бурого кольору, схожої на кров (зроблений з внутрішньої сторони вхідних дверей);

- змив речовини бурого кольору, схожої на кров (зроблений з холодильника);

- змив речовини бурого кольору, схожої на кров (зроблений з поверхні підлоги);

- наволочку з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров;

- відрізок з простирадла з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров;

- наволочку з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров;

- уламок цегли з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров;

- один (1) предмет, схожий на ніж з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров;

- змиви з лівої та правої рук трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зрізи нігтьових пластин з лівої та правої рук трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1