Справа № 369/5124/24
Провадження №1-кп/369/1094/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0006023 від 31 грудня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Личанка Бучанського району Київської області, який має середню освіту, працював в ТОВ «Інгуар» на посаді токаря, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, вважається таким, що судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст. 348 Кримінального кодексу України (далі КК України);

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Крилів Корецького району Рівненської області, який має середню освіту, працює не офіційно будівельником, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 307 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, уродженця с. Княжичі Фастівського району Київської області, який має середню освіту, працює в ТОВ «Гідробест» на посаді менеджера з постачання, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , та проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

28 березня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0006023 від 31 грудня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 307 КК України та ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, в якому було призначено судовий розгляд.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2025 року відносно ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів до 30 травня 2025 року включно, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Крім того, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2025 року відносно ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 00:00 години до 05:00 години, строком на 60 днів, тобто до 30 травня 2025 року включно.

Також, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2025 року відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 00:00 години до 05:00 години, строком на 60 днів, тобто до 30 травня 2025 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , строку тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без альтернативи внесення застави, оскільки 30 травня 2025 року закінчується термін перебування обвинуваченого під вартою, згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2025 року. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами (ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України) та особливо тяжким (ст. 348 КК України), перебуваючи на волі останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто існують ризики передбачені ст. 177 КПК України. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 60 днів, оскільки 30 травня 2025 року закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2025 року. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами (ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 307 КК України), тому вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, у переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від відповідальності. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 60 днів, оскільки 30 травня 2025 року закінчується строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2025 року. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином (ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України), тому вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, у переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від відповідальності. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

При обговоренні клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 , заперечили проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили змінити обвинуваченому, раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічний час доби. Вважали, що заявлені прокурором ризики є надуманими та нічим не підтверджені. Крім того, сторона захисту зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, одружений, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має, має стійкі соціальні зв`язки.

Також, захисник ОСОБА_9 у своїх доводах посилався на те, що ОСОБА_6 хворіє, на підтвердження цього надав довідку із Київського слідчого ізолятору про проходження дослідження на стан здоров`я.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що перебуває у ДУ Київський слідчий ізолятор більше року, і за цей час значно погіршився його стан здоров`я, тому він потребує лікування та постійного догляду.

Поряд з цим, захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заперечив проти клопотання прокурора та просив застосувати до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При цьому, вважав заявлені прокурором ризики надуманими, нічим не підтвердженими та такими, що не існують. Звернув увагу суду, що його підзахисні мають постійне місце проживання та роботи, працюють, тобто мають стійкі соціальні зв`язки. Крім того, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_8 позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, потребує лікування, у зв`язку з наявною у нього хворобою, а обвинувачений ОСОБА_7 є ветераном АТО, має ряд заслуг перед державою та працює на підприємстві, пов`язаному з обороноздатністю.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали думку свого захисника.

Прокурор заперечив проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_9 , та обвинувачених ОСОБА_8 й ОСОБА_7 стосовно зміни раніше визначених їм запобіжних заходів на більш м`які, вважав що саме запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та відповідно домашній арешт у нічний час доби забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, а тому клопотання сторони захисту є передчасним.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обвинуваченим ОСОБА_8 й ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а також клопотання сторони захисту про зміну запобіжних заходів обвинуваченим на більш м`які про які вела мову сторона захисту, суд враховує наступне.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами (ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України) та особливо тяжким (ст. 348 КК України), одружений, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на утриманні осіб не має, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, при цьому останній має хронічні захворювання, про що свідчать виписки із медичної картки стаціонарного хворого, надані стороною захисту під час підготовчого провадження.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності у даному кримінальному провадженні, заявлених прокурором ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, оскільки вчинення кримінального правопорушення вперше, з огляду на ст. 89 КК України, наявність постійного місця проживання, наявність хронічних захворювань, хоч і мають місце, однак на даний час вказані обставини навіть у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для незастосування йому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, самі по собі такі обставини без їх сукупності з іншими обставинами, не можуть слугувати безумовною підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами (ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України) та особливо тяжким (ст. 348 КК України), два з яких є насильницькими та має підвищений ступінь суспільної небезпеки, а також те, що заявлені прокурором ризики існують та є реальними.

Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків та потерпілих, хоча останній є мінімальним.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які існують, а також, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , вид та розмір покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Достатніх даних, які б свідчили про наявність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт, як того просила сторона захисту, судом за результатом розгляду клопотання не встановлено, у зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Також судом встановлено, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами (ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 307 КК України), тому знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинене може переховуватись від суду, тому може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності.

При цьому, враховуючи дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, стійкі соціальні зв`язки, працює неофіційно будівельником, стан його здоров`я, який хворіє, суд дійшов висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт у нічний час доби, зможе запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від суду та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином (ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України), тому знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинене може переховуватись від суду, тому може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення відповідальності.

При цьому, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, стійкі соціальні зв`язки, працює ТОВ «ГІДРОБЕСТ», суд дійшов висновку, що такий вид запобіжного заходу, як домашній арешт у нічний час доби, зможе запобігти спробам обвинуваченого ухилитись від суду та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, як того просила сторона захисту, суд за результатами розгляду клопотання сторони захисту, не вбачає.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 19 травня 2025 року до 17 липня 2025 року включно, без альтернативи внесення застави, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, є обґрунтованим і підлягає задоволенню, відповідно слід продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, починаючи з 19 травня 2025 року до 17 липня 2025 року включно,

За таких обставин, керуючись ст. ст. 181, 183, 196, 205, 331, 376, 392 КПК України,

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт нічний час доби, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Личанка Бучанського району Київської області, під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 19 травня 2025 року до 17 липня 2025 року включно, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 про зміну обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту в нічний час доби на запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на строк 60 днів, починаючи з 19 травня 2025 року до 17 липня 2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , такі обов`язки:

- не відлучатися із місця свого проживання ( АДРЕСА_4 ), у період часу з 00:00 год до 05:00 год, окрім, як за викликом прокурора або суду у цьому кримінальному провадженні, за винятком випадків, що необхідні для перебування в укритті під час повітряних тривог та надання невідкладної медичної допомоги;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на строк 60 днів, починаючи з 19 травня 2025 року до 17 липня 2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , такі обов`язки:

- не відлучатися із місця свого проживання ( АДРЕСА_6 ), у період часу з 00:00 год до 05:00 год, окрім, як за викликом прокурора або суду у цьому кримінальному провадженні, за винятком випадків, що необхідні для перебування в укритті під час повітряних тривог та надання невідкладної медичної допомоги;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню.

Визначити строк дії покладених на обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обов`язків до 17 липня 2025 року.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених до Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, в частині застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3