Справа № 632/1667/25
провадження № 1-кс/632/161/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року місто Златопіль

Слідчий суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання начальника Златопільського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000277, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Златопільського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, а саме: транспортний засіб марки «КАМАЗ» моделі «5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , та який на момент порубки деревини перебував у фактичному володінні ОСОБА_5 ; спиляну деревину породи «Ясен» та «Клен» загальним об`ємом 14 складометрів, яка знаходиться у кузові зазначеного вище транспортного засобу.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділенням ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) 08 вересня 2025 року за № 0000277, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 07 вересня 2025 року близько 10 години 00 хв., невстановлена особа, перебуваючи у полезахисній лісовій смузі, яка знаходиться в адміністративних межах Біляївської територіальної громади Лозівського району Харківської області, а саме поблизу села Червоне Лозівського району Харківської області, здійснила незаконну порубку сироростучих дерев у кількості 14 штук. Сума матеріальних збитків встановлюється.

Під час проведення огляду місця події - вищевказаної полезахисної лісової смуги виявлено та вилучено транспортний засіб марки «КАМАЗ» моделі «5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходиться спиляна деревина породи «Ясен» та «Клен» загальним об`ємом 14 складометрів.

Після проведення огляду місця події зазначений вище транспортний засіб та спиляну деревину породи «Ясен» та «Клен» у вказаному вище об`ємі, що знаходиться у кузові транспортного засобу марки «КАМАЗ» моделі «5320», оглянуто, 08 вересня 2025 року визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, та залишено на зберігання на території ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Лозівський район, місто Златопіль, вулиця Харківська, 1.

Отже, є достатні підстави вважати, що вилучений транспортний засіб та деревина є знаряддям вчинення та предметом кримінального правопорушення, відповідно, тобто відповідають критеріям речового доказу, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно застосувати даний вид забезпечення кримінального провадження.

При цьому прокурор зазначив, що у ході досудового розслідування встановлено, що вказані вилучені речі мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, зможуть у подальшому сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності, мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно є збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Водночас у своєму клопотанні прокурор просить забезпечення організації виконання ухвали покласти на орган досудового розслідування СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав зазначених у ньому, та просив задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна - транспортного засобу марки «КАМАЗ» моделі «5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , в судове засідання не прибула, однак звернулася до суду із заявою у якій просить клопотання прокурора задовольнити частково відмовити у накладенні заборони користування зазначеним транспортним засобом та зберігання автомобіля на території майданчику ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування свої заяви ОСОБА_4 зазначила, що згаданий вище транспортний засіб 07 вересня 2025 року перебував у фактичному володінні іншої особи, яка взяла його у тимчасове платне користування.

Автомобіль є крупно габаритним, а тому належних умов зберігання на території майданчику згаданого вище відділення поліції не може бути забезпечено.

Крім того автомобіль їй потрібен для забезпечення матеріальних потреб, у тому числі її сім`ї. До вказаного кримінального правопорушення вона не має ніякого відношення та не має наміру відчужувати автомобіль, який може бути переданий їй під охоронну розписку.

Заслухавши прокурор, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, доходжу висновку про необхідність задоволення клопотання з таких підстав.

СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000277 від 08 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР.

Згідно із витягом з ЄРДР слідчим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , процесуальним керівником прокурор ОСОБА_3 .

Із протоколу огляду місця події від 07 вересня 2025 року та протоколу огляду предмету від 08 вересня 2025 року, вбачається, що під час зазначених слідчих дій був виявлений, вилучений та оглянутий транспортний засіб марки «КАМАЗ» моделі «5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходиться спиляна деревина породи «Ясен» та «Клен» загальним об`ємом 14 складометрів.

Постановою т.в.о. заступника начальника ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 08 вересня 2025 року транспортний засіб марки «КАМАЗ» моделі «5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходиться спиляна деревина породи «Ясен» та «Клен» загальним об`ємом 14 складометрів, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000277 від 08 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та залишено на зберігання на території зазначеного відділення поліції.

Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та сукупністю даних, отриманих внаслідок проведення слідчих та процесуальних дій транспортний засіб марки «КАМАЗ» моделі «5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 , та момент порубки дерев перебував у фактичному володінні ОСОБА_5 .

Статтями 131, 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.

Отже, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого під час огляду місця події майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яке має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Згідно із ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Розглядом клопотання не встановлено, що накладення арешту на це майно суперечитиме положенням ч. 4 ст. 173 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що доводи власника майна - ОСОБА_4 , мають бути перевірені в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, шляхом виконання передбачених нормами КПК України слідчих та процесуальних дій, з урахуванням того, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні тільки розпочато, слідчі дії, в обсязі, необхідному для встановлення об`єктивної істини по справі, тривають.

Так само для оцінки мети поданого клопотання - арешт з метою збереження речових доказів, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, необхідність застосування обмежувального заходу.

Слідчий суддя зазначає, що у кримінальному провадженні існує два види інтересів - суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції та особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.

Відповідно до ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події та визнано речовими доказами, має значення для кримінального провадження, так як може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказами вчинення злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна надалі може перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального як арешт майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий захід забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, доходжу висновку, що наявні достатні підстави для арешту транспортного засобу марки «КАМАЗ» моделі «5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та спиляної деревина породи «Ясен» та «Клен» загальним об`ємом 14 складометрів, що зберігається у кузові цього транспортного засобу, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою забезпечення їх збереження, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170, 172, 173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: транспортний засіб марки «КАМАЗ» моделі «5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 ; спиляну деревину породи «Ясен» та «Клен» загальним об`ємом 14 складометрів, що знаходиться у кузові транспортного засобу марки «КАМАЗ» моделі «5320», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вилучене майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104).

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково. За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1