Справа № 367/8797/25
Провадження №1-кс/367/927/2025
УХВАЛА

Іменем України

31 липня 2025 року місто Ірпінь

Слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 16.05.2025 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю на запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 26 діб, але не більше ніж до 24.08.2025,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Гостомель, Бучанського району Київської області, громадянину України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно якого обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК України 18.02.2025 направлено до Ірпінського міського суду Київської області (кримінальне провадження № 0001294 від 26.11.2024),

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,-

у с т а н о в и в:

до Ірпінського міського суду Київської області надійшло зазначене клопотання, яке мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 16.05.2025 за підозрою неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч частиною четвертою статті 185 КК України. Під час досудового розслідування установлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався і діє до сьогодні. Так, 11.04.2025 у період часу з 19:57 до 20:02 у ОСОБА_4 , який правомірно перебував у приміщенні торгового залу магазину ТОВ «ФОРА» № 462/1, розташованого по вул. Авіаконструктора Антонова, № 6 в м. Ірпені Бучанського району Київської області, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану. Реалізовуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись у тому ж місці, у період часу з 19:57 до 20:02, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він не буде викритим, шляхом вільного доступу, з полиць указаного магазину таємно викрав дві пляшки віскі «Глендфідіш», об`ємом 0,5 л, вартістю 1 749,17 грн кожна, на загальну суму 3 498,35 грн, одну пляшку віскі «Grazy Charley Blended», об`ємом 0,7 л, вартістю 333,25 грн, піцу «Чотири сири» власного виробництва, вартістю 146,60 грн, які належали магазину ТОВ «ФОРА» № 462/1. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 тримаючи у руках указаний товар минув антикрадіжні рамки, встановленні на виході з приміщення магазину, не розрахувався за товар з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив магазину ТОВ «ФОРА» № 462/1 майнового збитку на загальну суму 3 978,20 грн. З додержанням порядку та строків, установлених статтями 276-278 КПК України, у кримінальному провадженні №0000055 від 16.05.2025, ОСОБА_4 24.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України. Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2025 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю та покладено обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України. Підставою застосування указаного запобіжного заходу відповідно до частини другої статті 177 КПК України було наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а також наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 статті 177 КПК України. Водночас, 08.07.2025 приблизно о 05:00 ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення, повторно, в умовах воєнного стану прибув до приміщення студії краси, розташованої по АДРЕСА_2 , де реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, переконавшись, що поблизу нікого немає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, за допомогою невстановленого предмету пошкодив вікно і проник до приміщення студії краси розташованої за вказаною вище адресою, звідки таємно викрав майно, а саме: кутову шліфувальну машинку «START PRO» SAG-1170, вартістю 696,00 грн, електродриль «RZTK D 1000», вартістю 685,67 грн, мобільний телефон «Samsung» SM -А 035F/DS 32 Гб, вартістю 2 106,67 грн, чохол для мобільного телефону, вартістю 73,33 грн, машинку для стрижки марки «Yiwu Shakezhong» модель МН-007, вартістю 273,33 грн, тример для стрижки бороди марки «Yiwu Shakezhong» модель МН-007, вартістю 112,50 грн, сумку дорожню «FAVOR» вартістю 273,33 грн та грошові кошти на суму 1 150,00 грн, що належали потерпілій ОСОБА_8 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 5 370,83 грн; машинку для стрижки «Swey Storm», вартістю 1 828,00 грн, тример для стрижки «Swey Cooper», вартістю 1 554,64 грн, тример для стрижки «VGR V-071», вартістю 224,50 грн, що належать потерпілій ОСОБА_9 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 3 607,14 грн; машинку для стрижки «MOSER NEO 1886-0051», вартістю 2 218,49 грн, машинку для стрижки «VGR V-641», вартістю 840,40 грн, що належать потерпілій ОСОБА_10 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 3 058,89 грн; набір з машинки для стриження та тримера «VGR М-640 RED», вартістю 1 981,58 грн, фен «BaByliss PRO Prodigio (ВАВ6710RE) у комплекті з двома змінними насадками», вартістю 1 410,64 грн, сумка для перукарських інструментів «Moser 0092-6185», вартістю 957,38 грн, що належать потерпілій ОСОБА_11 , чим спричинив останній майнової шкоди на загальну суму 4 349,60 грн. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 склав викрадене ним майно у дорожню сумку «FAVOR» та сумку для перукарських інструментів «Moser 0092-6185», тримаючи ці сумки у руках з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 16 386,46 грн.

В подальшому, з додержанням порядку та строків, установлених статтями 276-278 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000569 від 09.07.2025, ОСОБА_4 31.07.2025 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України. Прокурором 31.07.2025 прийнято рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 16.05.2025 та у кримінальному провадженні № 0000569 від 09.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України в одне кримінальне провадження. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0000055, про що прокурором винесено відповідну постанову. Звернуто увагу також, що на те, що не зважаючи на застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід та покладені на нього слідчим суддею обов`язки, ним порушено умови цього запобіжного заходу та 08.07.2025 приблизно о 05:00 з приміщення студії краси, розташованої по АДРЕСА_2 , вчинено крадіжку. Відповідно до статті 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статті 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу. Підставою зміни запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту застосованого щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до частини другої статті 177 КПК України на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий указала - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, а також наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрювався у вчиненні тяжких злочинів та у разі визнання його винний, йому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, а тому, цілком ймовірно може спонукати неповнолітнього ОСОБА_4 до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду з метою ухилитися від передбаченої Законом відповідальності. ОСОБА_4 систематично вчиняє крадіжки алкогольних виробів, що свідчить про їх вживання, стосовно нього складено 14 адміністративних матеріалів за статтею 51 КУпАП (дрібна крадіжка), два адміністративних матеріали за статтею 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, вантажу, доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), один адміністративний матеріал за статтею 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами) та один адміністративний матеріал за статтею 130 КУпАП. Вказане в свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення протиправних дій. До інших факторів, які можуть підтвердити існування даного ризику можна вказати те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не навчається, отже не має джерела для існування, зокрема, злочини в яких його підозрюють, ним вчинено з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, що у своїй сукупності вказує на відсутність у неповнолітнього підозрюваного стримуючих соціальних зв`язків. Ураховуючи викладене, вважає, що ОСОБА_4 , будучи не ізольованим від суспільства в частині вільного вибору місця перебування, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за кримінальне правопорушення у якому його підозрюють, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. В обґрунтування існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України зазначено, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати шляхом вмовляння або залякування на покази потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, які можуть піддатись вмовлянню або залякуванню з його боку та змінити свої покази на його користь, що призведе до спотворення показів, які потерпілі та свідки даватимуть під час судового розгляду даного кримінального провадження. Оскільки органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих дій спрямованих на з`ясування обставин події та перевірку їх доказами, зокрема, не допитано всіх свідків у цьому кримінальному провадженні, указане дає підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчиняти ряд дій, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності тобто наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Також існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. ОСОБА_4 перебуваючи під кримінальним переслідуванням, оскільки 18.02.2025 до Ірпінського міського суду Київської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001294 від 26.11.2024 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, не зупинився, належних висновків для себе не зробив і вчинив 18 адміністративних правопорушень, за які притягнутий до адміністративної відповідальності та 1 кримінальне правопорушення, у якому наразі йому повідомлено про підозру. При цьому, більшість адміністративних правопорушень та дане кримінальне правопорушення неповнолітнім вчинено з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, оскільки стабільного джерела прибутку на свої матеріальні потреби ОСОБА_4 не має. Нехтуючи умовами застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, порушуючи покладені на нього слідчим суддею обов`язки, вчинив крадіжку з приміщення студії краси, розташованої по АДРЕСА_2 та йому повідомлено про підозру. З огляду на викладене, слідча просила змінити підозрюваному запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю на запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки такий вид заходу може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та уникнення зазначених ризиків, на сам перед вчинення ним нових адміністративних або кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила його задовольнити, зазначила, що на сьогодні ОСОБА_4 є повнолітньою особою, ухвалою слідчого судді йому вже обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, однак висновків він зробив, під час дії домашнього арешту порушив його умови, залишив місце проживання та скоїв нове кримінальне правопорушення. Крім того, у провадженні суду перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК України. Також ОСОБА_4 систематично вчиняє дрібні крадіжки, раніше йому обирали стягнення передачу під нагляд батьків, однак це не вплинуло на його поведінку, не змінив її. Указане свідчить, ОСОБА_4 свою протиправну поведінку не усвідомив та не розкаюється у вчиненому.

Захисник адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що одне з правопорушень він вчинив у неповнолітньому віці, ОСОБА_4 з багатодітної родини, за ухвалою суду, якою обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту електронні засоби контролю передбачалися, однак їх не було. Можливо якби були, то ОСОБА_4 нового правопорушення не вчинив. Просив також врахувати вік, стан здоров`я ОСОБА_4 те, що він має постійне місце проживання. Також зазначив, що оскільки клопотання не має достатньої аргументації, то у його задоволенні слід відмовити. Домашній арешт є найбільш оптимальним запобіжним заходом.

У судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 підтримала позицію захисника, вона самостійно виховує дітей, її родина багатодітна. Можливо тому, що їй самостійно доводиться фінансово забезпечувати родину, то десь не приділила увагу сину. Син змінився після того як у нього змінилося оточення друзів, він почав вчиняти крадіжки. Намагалася на нього вплинути, говорити з ним, зачиняла вдома, забороняла спілкуватися. Однак це не допомогло.

ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, він зрозумів, що вчинив не правильно, обіцяв більше не вчиняти правопорушення, знайде роботу. Розумів та усвідомлював, що йому обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак хотів спілкуватися з друзями. Працює не офіційно, не навчається.

Також ОСОБА_4 зауважив, що викрадене майно повернув одразу вранці, однак прокурор ОСОБА_3 зазначила, що викрадені речі ОСОБА_4 повернув вже після того, як йому зателефонували працівники поліції.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до таких висновків.

У силу частини першої та пункту 9 частини другої статті 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (стаття 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (стаття 178 КПК України).

Згідно з положеннями частини першої статті 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання. Вимоги до клопотання визначені частинами другою та третьою указаної статті.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (пункт 4 частини другої статті 183 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (частин перша статті 197 КПК України).

Згідно з частиною третьою статті 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Слідчим відділенням ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за №0000055 від 16.05.2025 стосовно ОСОБА_4 . 24.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану. Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2025 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю та покладено обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, строк дії ухвали з 25.06.2025 до 23.08.2025.

Однак 31.07.2025 в межах кримінального провадження № 0000569 від 09.07.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні 08.07.2025 кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану з проникненням у приміщення студії краси, розташованої по вулиці Свято-Покровська, 9-В в селищі Гостомель Бучанського району Київської області.

Постановою від 31.07.2025 об`єднано матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000055 від 16.05.2025 та у кримінальному провадженні № 0000569 від 09.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України в одне кримінальне провадження, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0000055.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слід врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

1.Щодо обґрунтованості підозри

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом пункту 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення ставтті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На цьому етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання, а саме: витягом з ЄРДР, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.04.2024; довідкою про вартість викрадених речей станом на 11.04.2025; висновком експерта про вартість викрадених речей; протоколом допиту представника потерпілої особи; протоколами пред`явлення особи впізнання за фотознімками; протоколами огляду предметів записів камер відеоспостереження; протоколом огляду місця події; вимогою про судимість з якої убачається, що обвинувальний акт за частиною третьою статті 289 КК України стосовно ОСОБА_4 направлено до суду.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовується зібраними доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам статті 278 КПК України та на цьому етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення не викликає.

2.Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені цією статтею.

В обґрунтування клопотання прокурор послався на існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші злочини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Надаючи оцінку тому, чи існує ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, суду, слідчий суддя виходить з сукупності встановлених відомостей, що може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на порушення відповідних обов`язків. Він усвідомлює, що вчинив умисний злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, тому санкція злочину може спонукати його до переховування, а саме: зміни місця проживання, пов`язаного з незаконним перетином кордону; виїзду до непідконтрольних наданий час територій України, тощо. При встановленні наявності ризику впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя погоджується з думкою слідчого, прокурора, що підозрюваний може впливати на потерпілих шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу, вимагати дачу ними неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування. Ризик вчинення іншого кримінальне правопорушення підтверджується характером кримінального правопорушення, у скоєнні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 . На думку слідчого судді, зважаючи на те, що підозрюваний офіційно не працює, не навчається, не має постійного джерела прибутку, він може продовжити вчинення аналогічних кримінальних правопорушень й надалі у разі не перебування під вартою. Указане також підтверджується тим, що на розгляді у суді перебуває обвинувальний акт за звинуваченням ОСОБА_4 учиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 289 КК України, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, одне з яких за підозрою ним вчинено вже під час дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, також протягом останнього року не одноразово притягувався до адміністративної відповідальності за дрібні крадіжки. При цьому, слідчий суддя ураховує, що об`єктами указаних правопорушень є відносини власності та є правопорушеннями націленими на позбавлення законних володільців майна їх права володіння та користування цими речами.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, передбачених статтею 177 КПК України.

Отже, на цьому етапі досудового розслідування зміна запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації указаних ризиків.

Слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини злочинів, суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, за яким підозрюється ОСОБА_4 , вважає, що досягнення мети, визначеної у статті 177 КПК України, наразі можливе виключно шляхом взяття підозрюваного під варту.

Такий висновок не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968; «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969; «Мацнеттер проти Австрії» від 10.11.1969; «Летельєр проти Франції» від 26.06.1991 та ін.), також тривалість існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину як неодмінна умова законності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України» від 07.11.2013) та суворість покарання, яке може бути призначено, як слушний елемент в оцінці ризику можливості переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З викладених вище обставин можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків буде запобіжний захід у виді тримання під вартою, а більш м`який запобіжний захід як свідчать обставини провадження є недієвим.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (частина третя статті 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

За таких обставин, клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою є виправданим заходом та підлягає задоволенню з визначенням розміру застави та покладенням обов`язків.

Керуючись статтями 177, 178, 181-184, 193, 194, 196, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю на запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 24 серпня 2025 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, законному представнику та прокурору, а також направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту фактичного затримання до 24 серпня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень і може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави.

У разі внесення застави, зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає селище Гостомель, Бучанський район, Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від позапроцесуального спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- залишити на зберіганні в уповноважених органах державної влади паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено та підписано 04 серпня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1