1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6458/25 1-кп/335/765/2025
10 липня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника потерпілої- адвоката ОСОБА_6
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступних висновків.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
У відповідності до ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд:
1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;
2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;
3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;
4) розглядає клопотання учасників судового провадження про:
здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту;
витребування певних речей чи документів;
здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.
5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Відповідно до ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. Судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Отже, аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства суд зазначає, що кримінальне провадження підсудне Вознесенівському районному суду міста Запоріжжя; підстав для закриття провадження з підстав передбачених п. 5-8 ч.1,2 ст. 284 КПК України не вбачається; обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України; угоди про визнання винуватості не укладались, тому суд призначає судовий розгляд по зазначеному кримінальному провадженню у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження.
Клопотань про здійснення розгляду справи колегіально судом у складі трьох суддів, від обвинуваченого не надходило, тому розгляд справи слід здійснювати суддею одноособово.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, посилаючись, на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно спливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне провадження.
Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
Неможливість обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що не надходили заяви від осіб, які б заслуговували довіри та могли б взяти ОСОБА_5 на поруку.
Неможливість обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та можливістю покинути межі країни.
Прокурор посилаючись на викладене, та на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просить клопотання задовольнити.
Потерпіла та її представник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, надавши договір оренди житлового приміщення від 18.02.2025 року.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2025 року продовжено ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.07.2025 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.
При цьому, суд враховує ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
З огляду на вказані ризики, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 опинившись на волі, зможе переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків, суд також бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.
Вказані обставини в сукупності дають достатні підстави вважати, що зазначені прокурором ризики існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
У зв`язку з чим, суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Крім того, до суду надійшов цивільний позов від потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Потерпіла просила прийняти до розгляду цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Інші учасники процесу не заперечували проти прийняття цивільного позову до розгляду.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно із ч.2 ст.61 КПК України права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
У даному кримінальному провадженні судовий розгляд ще не розпочато, позовна заява за формою та змістом відповідає вимогам ЦПК України, а тому є підстави для прийняття цивільного позову для спільного розгляду з даним кримінальним провадженням та визнання ОСОБА_4 цивільним позивачем, а ОСОБА_5 цивільним відповідачем.
Керуючись ст.ст. 110, 128,314-316, 369 КПК України, -
Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, на 17 липня 2025 року о 12-45 год.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, продовжити на 60 днів, з 10 липня 2025 року до 07 вересня 2025 року включно.
Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Визнати ОСОБА_4 цивільним позивачем, а ОСОБА_5 цивільним відповідачем.
Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, обвинуваченого, представника потерпілої, захисника.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду в частині обраного запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1