Справа № 587/3091/25
Провадження № 1-кп/592/781/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0009797 від 04.06.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пасицели Ананьївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

08.07.2022 Фрунзівським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 332 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на строк 2 роки

26.10.2022 Фрунзівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 332 КК України на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з позбавленням права обіймати посади в державних прикордонній та митних службах України строком на 3 роки з конфіскацією майна,

02.07.2024 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області звільнений умовно-достроково на невідбутий строк від покарання у виді позбавлення волі 5 років 2 місяці 4 дні.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмежений конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.07.2024, у справі №473/3514/24, провадження № 1-в/473/195/2024, яка набрала законної сили 10.07.2024, задоволено подання адміністрації Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72» відносно засудженого ОСОБА_4 .

Відповідно до вказаної ухвали суду, ОСОБА_4 звільнено умовно - достроково від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, на невідбуту частину строком 5 років 2 місяця 4 дні за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 26.10.2022, для проходження військової служби за контрактом, як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом.

На підставі ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10. 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10.07.2024 уклав контракт про проходження військової служби та його направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 із ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.07.2024 № 209, солдат ОСОБА_4 , номер обслуги кулеметного взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що з 14.07.2024 зарахований до списків частини та таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.08.2024 №259, матроса ОСОБА_4 , з 31.08.2024 призначено на посаду стрільця-санітара стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.04.2025 № 108, матрос ОСОБА_4 , стрілець- санітар стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , вважається таким, що 17.04.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвер,цженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 5 51-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Водночас, матрос ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.

Військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 22.12.2024, не пізніше 12 год. 30 хв., в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, самовільно залишив місце служби - пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та перебував за його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

13.01.2025 о 11 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 самостійно прибув підрозділу до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , де заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Так, матрос ОСОБА_4 з 12 год. 30 хв. 22.12.2024 по 11 год. 00 хв. 13.01.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав та займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

У подальшому, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 матрос ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 17.04.2025, о 18 год. 00 хв., в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, самовільно залишив місце служби - пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та перебував за його межами, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

04.05.2025 матроса ОСОБА_4 працівниками Національної поліції України було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим фактично було припинено вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином матрос ОСОБА_4 з 18 год. 00 хв. 17.04.2025 по 04.05.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений свою вину у вчинені кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах визнав повністю. Зокрема пояснив, що був умовно-достроково звільнений від покарання для проходження військової служби. Згідно рішення суду на нього були покладені обов`язки не залишати військову частину без дозволу керівництва. Також був обізнаний про умови служби та підстави для залишення військової частини. У 2024 році проходив військову службу та отримав поранення. Після поранення проходив лікування. Потім мав пройти ВЛК. Однак комісію пройти не вдалося. 22.12.2024 посварився з командуванням військової частини, а тому викликав таксі та залишив військову частину. При цьому розумів, що залишив місце служби самовільно, чого не мав робити. 13.01.2025 самостійно повернувся до підрозділу та проходив службу. Потім 17.04.2025 знов посварився з начальством та самовільно залишив військову частину та поїхав до м.Одеса. 04.05.2025 його затримали поліцейські. Про вчинене жалкує та розкаюється. Просив врахувати наявність двох державних нагород та бажання знов проходити військову службу.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вирішив обмежитися допитом обвинуваченого та разом з цим визнав не доцільним дослідження інших доказів, проти чого сторони кримінального провадження не заперечували, оскільки обставини ніким не оспорювалися та немає сумнівів у добросовісності їх позиції.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання суд не встановив.

ОСОБА_4 визнав свою вину, покаявся, сприяв досудовому розслідуванню й судовому розгляду, зі слів має державні нагороди за виконання військового обов`язку, є учасником бойових дій і ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання.

Призначення покарання

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання:1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленумом Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (статті 12 Кримінального кодексу України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

ОСОБА_4 вчинив навмисний тяжкий злочин. Суд також визнав ряд обставин, що пом`якшують покарання, які наведено вище. Проте при призначенні покарання також суд враховує наступне.

На підставі зазначеного вище, враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, конкретні обставини вчинення тяжкого злочину, поведінку обвинуваченого після вчинення, його особу, обставини, які пом`якшують покарання, суд приходить до переконання про можливість призначити покарання в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення під час умовно дострокового відбування покарання за попереднім вироком Фрунзівського районного суду Одеської області 26.10.2022, а тому остаточне покарання слід призначити згідно з ст. 71 КК України. У строк покарання слід зарахувати увесь строк тримання під вартою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Під час судового розгляду до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою для забезпечення ризиків ухилення від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень. На час ухвалення вироку ризики не зменшилися, а тому слід застосувати такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком приєднати частину невідбутого покарання за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області 26.10.2022 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання в виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців з позбавленням права обіймати посади в державних прикордонній та митних службах України строком на три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 18.09.2025. Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 04.06.2025 по 17.09.2025.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, обвинуваченим у той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1