Справа № 953/351/25
н/п 1-кс/953/3450/25
"07" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
01.05.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт з транспортного засобу марки «Тойота Рав4» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , або передати його на відповідальне зберігання його власниці.
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді від 15.01.2025 накладено арешт на вказаний транспортний засіб, володільцем якого є ОСОБА_4 , та кожному власнику гарантується право мирно володіти своїм майном.
Однак, 07.05.2025 на адресу суду від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про залишення вказаного клопотання без розгляду, та просив проводити розгляд за його відсутності, та відсутності володільця майна.
Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 та старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, на адресу суду спрямували заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, та в його задоволенні просили відмовити, оскільки по кримінальному провадженню тривають експертизи, для проведення яких необхідний вказаний автомобіль.
Слідчий суддя, вивчивши надані документи та матеріали, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.01.2025 накладено арешт на автомобіль «Тойота Рав4» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, та визначено місцем його зберігання на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди, 107.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Правилами ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України затверджено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З аналізу положень ст. 26 КПК України слідчий суддя приходить до висновку, що звертатися до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про скасування арешту майна є правом сторони кримінального провадження.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, якими серед інших є засади змагальності та диспозитивності, у тому числі і принцип аналогії закону.
Відповідно до принципу диспозитивності кримінального провадження сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення поданого клопотання про скасування арешту майна без розгляду, оскільки захисник скористався своїм процесуальним правом звернутися до суду з відповідною заявою.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 26, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1