Дата документу 21.04.2025 Справа № 335/6928/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/6928/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/191/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 179 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Суха, Іршавського району, Закарпатської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, маючої трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 13 квітня 2025 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13 квітня 2025 року.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

15 березня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 209 КК України.

13 лютого 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважав, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім та забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі та в її доповненнях прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить повною мірою процесуальну поведінку ОСОБА_7 під час здійснення досудового розслідування, адже остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, і розуміючи невідворотність кримінальної відповідальності, з метою ухилення може переховуватися від органів досудового розслідування, також у підозрюваної відсутнє постійне місце проживання і стійкі соціальні зв`язки.

Звертає увагу на те, що місце реєстрації підозрюваної та місце вчинення кримінального правопорушення є різними.

Також вказує про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана не має достатнього законного джерела доходу.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, відповідно до якої задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 13 квітня 2025 року.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, разом з тим вказав, що відомості про порушення ОСОБА_7 умов застосованого запобіжного заходу відсутні.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що строк покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків закінчився, умови застосованого запобіжного заходу підозрювана не порушувала.

Підозрювана ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, підозрювану, її захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як убачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй злочинів, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.

Разом з цим, урахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши як обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих їй злочинів, так і відсутність доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання можливим ризикам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваної та її процесуальної поведінки, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.

Отже, за недоведеністю неможливості застосування до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу, рішення слідчого судді було виваженим та прийнятим із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має місце реєстрації та проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Крім того, відомостей про те, що підозрювана, після обрання у відношенні неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання: переховувалась від органу досудового розслідування або суду; намагалась знищити або приховати речі чи документи, що можуть бути використані як докази її вини; здійснювала незаконний вплив на свідків; перешкоджала кримінальному провадженню іншим чином; вчинила інше кримінальне правопорушення - прокурором не надано.

У судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваною умов перебування під особистим зобов`язанням.

Окремо слід звернути увагу на те, що маючи місце реєстрації у Закарпатській області, підозрювана неодноразово самостійно з`явилась за викликом апеляційного суду до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні неї більш суворішого запобіжного заходу, ніж особисте зобов`язання.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваної на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.

Доводи прокурора щодо тяжкості вчинених підозрюваною кримінальних правопорушень, наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.

Посилання прокурора на різні адреси місця проживання та реєстрації підозрюваної не можуть свідчити про скасування законного та обґрунтованого судового рішення, з огляду на те, що як вже вище вказувалось, відомості про порушення підозрюваною умов застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відсутні.

Доводи щодо відсутності у підозрюваної стійких соціальних зв`язків також спростовуються матеріалами провадження, оскільки згідно наявних відомостей, ОСОБА_7 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність в неї стійких соціальних зв`язків та обставини, які можуть слугувати стримуючим фактором для підозрюваної від переховування.

Колегія суддів вважає, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими, з огляду на дослідженні апеляційним судом матеріали клопотання, разом з цим, встановлені ризики є досить мінімальними та нівелюються застосованим до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, зокрема, такими як: з`являтися за викликом слідчого, прокурора або суду, повідомляти про зміну місця свого проживання та утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 13 квітня 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4