Справа № 632/1266/25
провадження № 1-кп/632/171/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 13.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2025 року з Берестинської окружної прокуратури Харківської області до Златопільського міськрайонного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 13.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України..

Ухвалою суду від 17.07.2025 вказані матеріали призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про призначення обвинувального акту до судового розгляду, вважає, що кримінальне провадження надійшло до суду згідно вимог Закону, т.я. прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено, будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, не заявлено.

Обвинувачений покладався на думку суду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали обвинувального акта, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду апеляційної для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення.

Підсудність - є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають статтею 7 Загальної декларації прав людини та частиною 1 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом, а відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом за нормою статті 24 Конституції України та статті 10 КПК України. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Вказане питання є першочерговим, переважно перед іншими питаннями та клопотаннями, які підлягають вирішенню у підготовчому засіданні, оскільки вирішення інших питань має здійснюватися виключно належним судом, а порушення правил підсудності є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Так, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого було продовжено на 90 діб - до 23 серпня 2022 року, згідно із Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України № 2263 - ІХ від 22 травня 2022 року.

Частиною 3 ст. 7 КПК України визначено, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом ІХ-І цього Кодексу (ст. 7 КПК України в редакції Закону № 2201-ІХ від 14 квітня 2022 року).

Частиною 1 ст. 32 КПК передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

У абзаці 1 ч. 9 ст. 615 КПК України визначено: під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Саме з обвинувального акта можна чітко визначити місце закінчення досудового розслідування, коли слідчий зазначає, де саме складено обвинувальний акт, а прокурор - коли та де затверджено обвинувальний акт, а також вчинено кримінальне правопорушення. Це є визначальними моментами для правильного визначення територіальної підсудності.

Щодо цієї норми у суду виникло запитання щодо визначення саме Порядку скерування для розгляду обвинувального акту.

У зв`язку з тим, що є неоднозначність цього питання, єдиний орган, який може вирішити це є Харківський апеляційний суд.

За змістом обвинувального акту встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 складений слідчим СВ Берестинського РВП ГУ НП в Харківській області, що розташоване у місті Берестин Харківської області, та затверджено прокурором Берестинської окружної прокуратури.

Разом з тим, кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_4 на території Лозівського району (колишнього Первомайського) Харківської області в межах територіальної юрисдикції Златопільського міськрайонного суду Харківської області.

Таким чином, відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 повинен був бути скерований до Берестинського районного суду Харківської області, а у подальшому - змінено підсудність на Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, ч. 9 ст. 615 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 13.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала в частині направлення обвинувального акту для визначення підсудності оскарженню не підлягає.

Згідно з частиною 5 статті 532 КПК України ухвали суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

Суддя:ОСОБА_1