Провадження №11-сс/801/634/2025
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 серпня 2025 року м. Вінниця

Суддя - доповідач Вінницького апеляційного суду ОСОБА_1 , ознайомившись з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06 серпня 2025 року,

у с т а н о в и в :

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0002894 внесеного до ЄРДР 02.07.2025, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зменшити розмір застави з 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши апеляційну скаргу та матеріали провадження, суддя-доповідач дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Так, частиною першої ст.7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Поруч із цим, вказана засада кримінального провадження не є всеосяжною, про що свідчить зокрема її обґрунтування, наведене в ч.1 ст.24 КПК України, відповідно до якого кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як зазначив у своїй постанові від 03 березня 2016 року у справі № 5-347кс15 Верховний Суд України, забезпечення права на оскарження, є широким поняттям і передбачає крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації.

Установлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2025 підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Вінницька установа виконання покарань № (№1)", строком на 60 діб до 31.08.2025, включно та визначено суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме - в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

У цьому провадженні захисник оскаржує ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто оскаржуваною ухвалою слідчий суддя не вирішував питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, (його зміну), застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

У разі постановлення ухвали про зміну запобіжного заходу з одного, раніше визначеного, на інший, мова йде про ухвалення по суті рішення про застосовування іншого запобіжного заходу, а тому такі процесуальні рішення охоплюються поняттям «застосування запобіжного заходу», яке вжито в ч. 1 ст. 309 КПК України.

Натомість оскаржувана ухвала слідчого судді у цьому провадженні вищенаведених правових наслідків не породжує, не є ухвалою про застосування запобіжного заходу чи про відмову в її застосуванні в розумінні п. 5-1 ч. 1 ст. 309 КПК України, та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах від 15 липня 2021 року справа № 991/3396/21, від 16 серпня 2021 року справа №991/4208/21, від 19 вересня 2022 року справа № 157/794/22, від 11 березня 2024 року справа № 522/97/24.

Помилкове зазначення слідчим суддею в резолютивній частині ухвали від 06.08.2025 про можливість її оскарження не може змінити встановленого КПК України переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Ураховуючи, що захисник подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, відповідно до положень ч.4 ст.399 КПК України, у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись частиною 4 статті 399 КПК, суддя-доповідач

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06 серпня 2025 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1