Справа №: 642/447/24
провадження №: 1-кп/398/212/25
УХВАЛА

Іменем України

"07" липня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції), ОСОБА_9 ,

захисників: адвоката ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001079 від 16.09.2022 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.1 ст.309, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження №0001079 від 16.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.1 ст.309, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3статті 199, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358 Кримінального кодексу України.

07.07.2025 року прокурором у даному кримінальному провадженні подані клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строку дії покладених на них судом обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України. Клопотання обґрунтовані тим, що ризики, які були встановлені під час обрання їм запобіжного заходу наразі не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та їх захисник проти продовження встановлених обов`язків не заперечували, однак просили зняти заборону на спілкування між ними, оскільки у них, як матері з сином, є потреба у спілкуванні, окрім того у зв`язку з зникненням безвісті під час виконання бойових дій рідного брата ОСОБА_14 та відповідно дядька ОСОБА_6 є необхідність в координації і узгодження їх дій, щодо пошуку останнього.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник зазначили, що ризики зазначені в клопотанні не актуальні, тому в задоволені клопотання необхідно відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник не заперечувати проти продовження встановлених обов`язків, однак також просили зняти заборону на спілкування ОСОБА_7 з братом ОСОБА_8 .

Обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник підтримали думку обвинувачених.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , ОСОБА_7 покладених на них судом обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Порядок розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, передбачений ч. 7 ст. 194 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений заклопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання прокурора, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують дію додаткових обов`язків.

У поданих клопотаннях про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, прокурор зазначає на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1ст. 177 КПК України.

Обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 інкримінується вчинення ряду кримінальних правопорушень у складі організованої злочинної групи, серед яких вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.199 КК України, який є особливо тяжким злочином, за який чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною. Врахування тяжкості злочину має раціональний зміст, оскільки тяжкість свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризики ухилення підозрюваного від слідства, суду (рішення ЄСПЛ «W проти Швейцарії»). Вказаний ризик додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану, і у разі обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, наприклад такого як особисте зобов`язання та особиста порука, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за їх поведінкою. Суд також вважає доведеним наявність ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитані судом, обвинуваченні знають про місця проживання або перебування даних осіб та матимуть змогу здійснювати незаконний вплив на них з метою спонукання їх до зміни своїх показань. Протиправна діяльність обвинувачених була припинена працівниками правоохоронних органів, тому з метою отримання доходу злочинним шляхом вони можуть продовжити злочинну діяльність, адже жоден з них не працевлаштований, та законних джерел доходу не має.

Навіть з плином часу, враховуючи наведені вище обставини, раніше встановлені ризики по відношенню до особи обвинувачених, не втратили своєї актуальності.

Отже, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд звертає увагу, що при продовженні судом відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою суду від 03.05.2024 року прокурором не було підтверджено і доведено наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим повторного обґрунтування судом відсутності цих ризиків не потребується.

Щодо клопотання представника ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про повернення грошових коштів, внесених як застава, та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, зменшивши її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

20.05.2025 року адвокат ОСОБА_16 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_15 , звернувся до суду з клопотанням про повернення грошових коштів, внесених як застава, відповідно до якого просить суд зменшити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави та повернути ОСОБА_15 внесену нею частку вказаної застави в сумі 497 000,00 грн. Клопотання обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11.08.2023 року ОСОБА_17 , який є її сином, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави в сумі 805 200,00 грн. В подальшому ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року сума застави була збільшена до 939 400,00 грн. Частину вказаної застави було внесено ОСОБА_15 а саме в сумі 497 000,00 грн. Наразі, у ОСОБА_15 різко погіршився стану здоров`я, вона потребує дороговартісного лікування. Крім того, на її утриманні та догляді перебуває матір похилого віку, ОСОБА_18 , 1930 року народження, яка також хворіє і потребує лікування. Грошових коштів їм взяти ніде, вони постійно в боргах. Крім того, ОСОБА_4 сумліно виконував і продовжує виконувати покладені на нього судом обов`язки і дана застава не підлягає зверненню в дохід держави. Враховуючи викладене, просить клопотання задовольнити, зменшити ОСОБА_4 визначений розмір застави та повернути ОСОБА_15 внесену нею частку застави в сумі 497 000,00 грн.

ОСОБА_15 в судовому засіданні підтримала клопотання про повернення внесеної нею частки застави та просила його задовольнити. Представник ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_16 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, зазначив, що підтримує його в повному обсязі.

07.07.2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_10 подано клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави в загальному розмірі 939 400,00грн шляхом зменшення її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на те, що за час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не встановлено жодного факту неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, або фактів затягування судового процесу та зриву судових засідань, з огляду на що ризики значно зменшилися. Крім того, він завжди виконував та продовжує виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Також на утриманні ОСОБА_4 перебувають троє неповнолітніх дітей - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , а також разом з ним постійно проживають та перебувають на утриманні неповнолітні діти його дружини ОСОБА_22 - ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_10 . З огляду на зазначені обставини ОСОБА_4 гостро потребує зменшення розміру внесеної за нього застави з метою належного утримання, виховання та розвитку дітей, покращення житлово-побутових умов. Крім того, наразі ОСОБА_4 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації і йому необхідні кошти для придбання екіпірування. З цих самих причин вважає, що необхідно скасувати покладені на обвинуваченого судом процесуальні обов`язки, оскільки їх виконання не дозволяє обвинуваченому належним чином нести службу з захисту Батьківщини.

У судовому засідання обвинувачений та його захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Вирішуючи вказане клопотання судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11.08.2023 року ОСОБА_17 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави у сумі 805 200,00 грн. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року суму застави було збільшено до 939 400,00 грн.

Визначений ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.09.2023 року розмір застави за ОСОБА_17 було внесено заставодавцями, а відтак, згідно з положеннями ч.4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_17 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У зв`язку із внесенням застави ОСОБА_17 було звільнено з-під варти.

Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2025 року №154 солдат ОСОБА_17 признаний військовою частиною НОМЕР_1 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та його призначено на посаду водія господарчого відділення роти забезпечення продовольством, речовим та військово-технічним майном батальйону матеріального забезпечення військової частини, з 06.05.2025 року зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 07.05.2025 року.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , 08.05.2025 ОСОБА_17 уклав шлюб з ОСОБА_22 та змінив прізвище на ОСОБА_25 .

Відповідно до копії свідоцтва серія НОМЕР_3 про народження ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , його батьками є ОСОБА_26 та ОСОБА_22 .

Частиною 1 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Застава є запобіжним заходом, тобто заходом процесуального примусу, метою якого є запобігання ризикам, встановленим судом під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у випадку порушення підозрюваним/обвинуваченим покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Таким чином, застава у визначеному розмірі фактично забезпечує виконання особою покладених на неї процесуальних обов`язків та є засобом запобігання перешкоджанню підозрюваним/обвинуваченим кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1ст. 177 КПК України.

Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Суд враховує, що з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В рішенні від 20.11.2010 р. у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

За ч. 1 ст. 177 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова та колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді застави не відпали, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж застава, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він раніше неодноразово засуджувався до позбавлення волі за злочини проти життя та здоров`я, порушення у сфері обігу наркотичних засобів, проти власності, отже є особою схильною до вчинення злочинів, однак це не призвело до позитивних змін в особистості обвинуваченого та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, суд, не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді застави, зменшивши її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Навіть з плином часу, враховуючи наведені вище обставини, раніше встановлені ризики по відношенню до особи обвинуваченого, не втратили своєї актуальності, а відтак у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника слід відмовити.

Посилання обвинуваченого на те, що він наразі призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, і йому необхідні кошти для придбання екіпірування, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з наданої копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2025 року №154, відповідно до якого солдат ОСОБА_17 признаний військовою частиною НОМЕР_1 на військову службу, його зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення.

Проживання обвинуваченого за однією адресою з дітьми своєї дружини не покладає на нього обов`язок щодо їх утримання. Вітчим має своїм обов`язком утримувати падчерку/пасинка, яка з ним проживає, якщо у неї немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що вітчим може надавати матеріальну допомогу (ст. 268 СК України). Окрім того останнім не надано доказів, що внесення ним застави у раніше визначеному розмірі призвелодо втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людини існування.

В силу вимог ст.368 КПК України питання про повернення застави суд має вирішити під час винесення вироку по справі.

Відповідно до вимог ч.11 ст.182 КПК України, п.7,8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2012р.№ 15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 р. № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Щодо клопотання заставодавця ОСОБА_15 про повернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 , слід зазначити, що закон не містить підстав повернення застави через особисту потребу заставодавця у цих коштах.

Інститут застави в кримінальному провадженні має особливий, обтяжений характер. Його мета забезпечити належну поведінку обвинуваченого. Коли заставодавець вносила кошти, вона усвідомлювала правові наслідки такого кроку, зокрема неможливість отримати їх назад просто через зміну власних потреб. Закон чітко визначає виключні обставини для повернення застави, і особиста фінансова потреба до них не належить.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання представника ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про повернення грошових коштів, внесених як застава, та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, зменшивши її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,176,177,178,182,183,194,199,201,202, 291,314,315, 371-372,376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 07.09.2025 року строк дії наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

4) здати на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

5) утриматись від спілкування зі свідками: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_15 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , та обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні, окрім спілкування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо питань виховання та утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

У задоволені клопотань ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, зменшивши її розмір до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відмовити.

У задоволені клопотання представника ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про повернення грошових коштів, внесених як застава, відмовити.

Розгляд справи відкласти на 03 вересня 2025 року о 14 годин 00 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 08.07.2025 року о 08 год 30 хв

Головуючий суддя ОСОБА_1