Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/585/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/2317/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Кропивницькому апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 04 серпня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000399 від 24.05.2023 року за ч.5 ст. 190 КК України, якою обвинуваченим:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, з загальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянину України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-30 травня 2012 року Переяслав-Хмельницьким міським судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-06 травня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

-30 липня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.1ст. 263 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

-20 листопада 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. 30.06.2021 року ОСОБА_7 звільнений по відбуттю строку покарання;

-29 червня 2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць,

продовжено строк тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн. -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Подільського районного суду м. Кропивницького перебуває кримінальне провадження № 0000399 від 24.05.2023 року стосовно ОСОБА_9 обвинуваченого за ч.2 ст. 190, ч.5 ст.190 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого за ч.5 ст.190 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого за ч.5 ст.190 КК України, ОСОБА_10 обвинуваченої за ч.2 ст.190 та ч.5 ст.190 КК України, ОСОБА_11 обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України, ОСОБА_12 обвинуваченої за ч.2 ст.190 КК України.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні процесуальний прокурор ОСОБА_13 в порядку ст.331 КПК України звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вказуючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що перебуваючи на свободі обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 можуть переховуватися від суду, впливати на свідків, продовжити злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення.

Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницького від 04 серпня 2025 року обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 02 жовтня 2025 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, та постановити нову якою обвинуваченому ОСОБА_5 обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_5 буде переховуватись від суду, впливати на свідків, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

З посиланням на ряд рішень Європейського суду з прав людини та норми кримінально процесуального закону захисник стверджує про відсутність законних підстав для подальшого тримання ОСОБА_5 під вартою.

Крім того, адвокат зазначає, що при вирішенні питання про продовження дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не враховано, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та має міцні соціальні зв`язки.

Вважає, що при таких обставинах, висновки суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є необґрунтованими, оскільки не наведено доказів про неможливість зміни тримання під вартою на особисте зобов`язання, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, шляхом передачі його на поруки ВЧ НОМЕР_1 .

З посиланням на ряд рішень («Нечипорук і Йонкало проти України», «Манчіні проти Італії», «Харченко проти України», «Буткевічус проти Литви») зазначає про незаконність подальшого утримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки ризики заявлені в клопотанні прокурором не доведенні, а потреби жодним чином не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_7 .

При таких обставинах, захисник вважає, що не наведено доказів про неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України.

В судове засідання адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлені про дату та час судового засідання не з`явилися, від адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд апеляційних скарг у письмовому провадженні, будь-яких заяв від обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про їх особисту участь не надходило, прокурор ОСОБА_13 подала заяву про розгляд апеляційних скарг у письмовому провадженні, у зв`язку з чим колегія суддів, згідно до ч.4 ст.422-1 КПК України, вважає за можливе розглянути дані апеляційні скарги у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.

За результатами апеляційного розгляду, колегія суддів погоджується з доводами прокурора та висновками суду першої інстанції про те, що на даний час не зменшилися та продовжують існувати ризики того, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, під тяжкістю покарання, яке загрожує, можуть переховуватись від суду, впливати на свідків та потерпілих та вчинити нові кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтовано прийшов правильного висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися і виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебуваючи на свободі, під тяжкістю покарання, яке загрожує можуть переховуватись від суду, впливати на свідків, які наразі судом не допитані, вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, офіційно не працюють, не одружені, тобто не мають стійких соціальних зв`язків.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження в суді.

Таким чином, апеляційні доводи захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , колегія суддів вважає безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, районний суд при розгляді даного клопотання прокурора повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, у зв`язку із чим посилання адвокатів на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення вимог Кримінального процесуального Закону при її винесенні, на переконання колегії суддів, є безпідставними.

Отже, колегія суддів вважає, що належна процесуальна поведінка обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими, умисними, а тому існує ризик того, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 можуть уникати від кримінальної відповідальності у зв`язку з тяжкістю покарання, а також перебуваючи на волі можуть продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи пряму заборону закону про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 406, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 04 серпня 2025 року про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під вартою в кримінальному провадженні № 0000399 від 24.05.2023 року за ч.5 ст. 190 КК України на 60 днів, а саме до 02 жовтня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн. залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4