печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 28.12.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 367 КК України, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365, ОСОБА_18 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 139, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 365 КК України.

Так, у вихідний день 22.12.2024 о 09:00 год ЗЧПНСІ ОСОБА_12 заступив на добове чергування згідно Наказу №357 від 20.12.2024 «Про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу», на посаду в.о. ЧПНСІ, очоливши чергову та оперативну зміну. Згідно Наказу №357 від 20.12.2024 «Про забезпечення охорони та нагляду за ув`язненими (засудженими) на добу» на чергування серед інших також заступили: ЗЧПНСІ ОСОБА_13 , старший по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №1 ОСОБА_14 (який фактично ніс службу на корпусному відділенні №2), старший по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №2 ОСОБА_15 (який фактично ніс службу на корпусному відділенні №1), старший оперуповноважений ОСОБА_19 , черговий фельдшер Філії ОСОБА_18 та сестра медична Філії ОСОБА_5 .

Під час несення служби у добове чергування в.о ЧПНСІ ОСОБА_12 відповідно до покладених на нього функціональних обов`язків, положень Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально - виконавчої служби України та Інструкції із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, зобов`язаний здійснювати організацію та забезпечення охорони нагляду ізоляції ув`язнених та засуджених, а також контроль за несенням служби особового складу чергової та денної зміни, що заступили на чергування у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Встановлено, що 22.12.2024 в період приблизно з 14:30 год по 14:45 год, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ув`язненим ОСОБА_7 з камерного приміщення №35 та ув`язненим ОСОБА_20 з камерного приміщення №71 у прогулянковому дворі №23, що знаходиться на п`ятому поверсі корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, виник конфлікт, в ході якого засуджений ОСОБА_7 спільно з засудженими ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими не встановленими на даний час досудовим розслідуванням ув`язненими (засудженими), спричинили ув`язненому ОСОБА_20 тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього його кута, синця на грудній клітині зліва від рівня 4-го ребра до 11-го ребра між середньо-пахвовою та задньо-пахвовою лініями, синця у лівому підребер`ї на рівні задньої пахвової лінії, синців на тильній поверхні лівої кісті на фоні основного суглобу 3-го пальця та на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця, перелому 4-11 ребр по передньо-пахвовій лінії зліва, 4-7 по передньо-пахвовій справа та перелому 7-го ребра по лопатковій лінії зліва із розривами пристінкової плеври зліва, крововилив у м`які тканини голови у правій скронево-потиличній ділянці, крововиливу під оболонки, у речовину та шлуночки мозку, що спричинені в результаті дії тупих предметів в один і той самий час та які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті та в подальшому, 28.12.2024, призвели до смерті ув`язненого ОСОБА_20 від поєднаної травми голови та грудної клітини з пошкодженням головного мозку та ребер.

Разом з тим, в цей час молодший інспектор денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_17 перебуваючи на коридорі прогулянкових двориків в момент поміщення ОСОБА_20 до прогулянкового двору №23, усвідомлюючи, в силу займаної посади, функціональних обов`язків та професійного досвіду, ризики та можливості виникнення конфлікту та бійки між ув`язненими, умисно перевищив свої службові повноваження в частинні наданих йому функціональними обов`язками прав та нехтуючи покладеними на нього обов`язками, проігнорував можливість попередження та припинення конфлікту який супроводжувався побиттям ОСОБА_20 з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших, не встановленим на даний час досудовим розслідуванням, ув`язнених та засуджених.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час 22.12.2024, проте не раніше 14:45 год та не пізніше 15:34 год, до чергової частини на службовий мобільний телефон зателефонував перший заступник начальника установи ОСОБА_21 , який повідомив в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 , що на прогулянкових двориках корпусного відділення №1, 2 відбувся конфлікт між ув`язненими за участі ув`язненого ОСОБА_20 . Також в цей час на території ДУ «Київський слідчий ізолятор» по власним справам перебував начальник установи ОСОБА_22 , який біля чергової частини зустрів в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 та повідомив йому аналогічну за змістом інформацію отриману попередньо від ОСОБА_21 , щодо конфлікту в прогулянкових двориках за участі ув`язнених та наказав ОСОБА_12 направлятися до прогулянкових двориків, розібратись в ситуації та доповісти.

На виконання вказівки начальника установи та з метою прибуття на місце події, у черговій частині зібралися ЗЧПНСІ ОСОБА_13 та старший оперуповноважений ОСОБА_19 , які разом з в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 направились до корпусного відділення №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор».

О 15:34 год на шляху до корпусного відділення №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» біля корпусного відділення №3,4, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_19 зустріли старшого по корпусу ОСОБА_23 , якому ОСОБА_12 наказав йти разом з ними до прогулянкових двориків корпусного відділення №1,2 вказуючи, що звідти надійшов сигнал тривоги. На виконання вказівки ОСОБА_12 , ОСОБА_23 приєднався до групи.

Далі о 15:39 год ОСОБА_12 прибув до корпусного відділення №1,2 та перебуваючи на одному з поверхів вказаних корпусних відділень, залучив до складу групи старшого по корпусному відділенню №1 ОСОБА_14 , який фактично ніс службу на корпусному відділенні №2 та старшого по корпусному відділенню №2 ОСОБА_15 , який фактично ніс службу на корпусному відділенні №1 та о 15 год 44 хв ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 розпочали рух по гвинтових сходах які ведуть до прогулянкових двориків які знаходяться на п`ятому поверсі корпусних відділень №1, 2 ДУ «Київський слідчий ізолятор».

О 15:45 год ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 прибули на п`ятий поверх прогулянкових двориків, та ОСОБА_12 , знаходячись на коридорі прогулянкових двориків біля відкритих дверей до прогулянкового дворику №23 повідомив своїм підлеглим та ув`язненим які хаотично рухались по коридору прогулянкових двориків про те, що прогулянка завершена і всім ув`язненим (засудженим) необхідно повернутись до своїх камерних приміщень.

Далі ОСОБА_12 о 15:46 год надав вказівку ОСОБА_23 здійснити обхід прогулянкових двориків та перевірити їх, а сам разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 зайшли до прогулянкового дворику №23 де виявили навпроти вхідних дверей трохи праворуч біля стіни ув`язненого з камерного приміщення №71 ОСОБА_20 , який перебував у фізично безпорадному стані, на що вказувало сидяче положення ОСОБА_20 , наявність тілесних ушкоджень, слідів засохлої крові на обличчі та у брудному одязі. На запитання працівників ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_20 відповів, що тілесні ушкодження отримав при падінні з брусів.

В подальшому, в проміжок часу з 15:46 год по 15:51 год, під час виконання функціональних обов`язків у ОСОБА_12 , в межах своєї зони відповідальності, перебуваючи на п`ятому поверсі прогулянкових двориків корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» розуміючи, в силу займаної посади та професійного досвіду, що в прогулянковому дворі №23 відсутні брусі та тілесні ушкодження ОСОБА_20 отримав в результаті його побиття іншими ув`язненими, поверхнево оглянув ОСОБА_20 та усвідомлюючи наслідки відповідальності за свої недбалі дії, що призвели до побиття ОСОБА_20 , виник злочинний умисел на вчинення умисних дій, які він в силу своєї посади не має права виконувати та дозволяти, а саме помістити ув`язненого ОСОБА_20 до одиночної камери тримання посилаючись на те, що ОСОБА_20 начебто вчинив порушення та підлягає дисциплінарній відповідальності у вигляді поміщення до одиночної камери терміном на 24 години, з метою приховання вищезазначених власних правопорушень, а також правопорушень підлеглих співробітників, а саме: ЗЧПНСІ ОСОБА_13 , старшого по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №2 ОСОБА_15 та старшого по корпусному відділенню №2 ОСОБА_14 , що полягало у не здійсненні організації та забезпечення охорони нагляду ізоляції ув`язнених та засуджених, а також відсутності контролю за несенням служби особового складу чергової та денної зміни та з метою приховання таких порушень з боку підлеглого молодшого інспектора денної зміни відділу режиму і охорони ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_17 .

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_12 розуміючи не спроможність одноособово вчинити такі протиправні дії, прийняв рішення залучити до вчинення кримінального правопорушення з розподілом злочинних ролей між собою своїх підлеглих з числа чергової зміни, а саме: ЗЧПНСІ ОСОБА_13 , старших по корпусних відділеннях ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

В подальшому ОСОБА_12 , з метою реалізації свого злочинного умислу у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше часу побиття ОСОБА_20 та не пізніше 15:51 год повідомив про свій злочинний умисел вчинити перевищення службових повноважень заступнику чергового помічника начальника установи СІЗО ОСОБА_13 , який розуміючи, в частині своїх дій, власну недбалість, що призвела до побиття ОСОБА_20 , підтримав злочинний намір ОСОБА_12 .

Водночас, для реалізації злочинного умислу, щодо незаконного поміщення ув`язненого ОСОБА_20 , який перебував у важкому фізичному стані з наявними тілесними ушкодженням до одиночної камери відповідно до пунктів 4, 5 глави 7 розділу VII Правил де зазначено, що ув`язнені або засуджені переводяться до окремої камери відповідно до постанови про тимчасову ізоляцію до 24 годин ув`язненого (засудженого) до прибуття начальника СІЗО, ОСОБА_12 необхідно винести відповідно постанову про поміщення ОСОБА_20 до одиночної камери на 24 години та для надання вигляду законності походження такої постанови йому необхідне документальне підтвердження у вигляді рапортів про виявлене порушення вимог режиму з боку ув`язненого ОСОБА_20 , написаних старшими по корпусним відділенням ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . У зв`язку з цим, ОСОБА_12 залучив до реалізації злочинного умислу у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше часу побиття ОСОБА_20 та не пізніше 15:51 год, старших по корпусних відділеннях ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , котрі розуміючи, в частині своїх дій, власну недбалість, що призвела до побиття ОСОБА_20 , погодились на пропозицію ОСОБА_12 .

Реалізуючи спільний кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_12 о 15:51 год перебуваючи на коридорі прогулянкових двориків корпусних відділень №1,2 в присутності ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , ігноруючи важкий фізичний стан здоров`я ОСОБА_20 , що супроводжувався постійним болем та стогнаннями, повідомив ув`язненому ОСОБА_20 , що його буде поміщено на деякий час до карцеру. На вказану протиправну вказівку ОСОБА_12 , ОСОБА_20 звернув увагу на свій важкий фізичний стан здоров`я, вказавши, що може не вижити.

В цей час ОСОБА_12 розуміючи позицію ув`язненого ОСОБА_20 та його важкий фізичний стан, а також той факт, що приховати спільні протиправні недбалі дії, що призвели до побиття ОСОБА_20 стає складніше, з метою продовження реалізувати спільний злочинний умисел, прийняв рішення залучити як пособників до протиправних дій медичних працівників установи, а саме фельдшера Філії ОСОБА_18 та сестри медичної Філії ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_12 діючи спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , реалізуючи спільний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше часу побиття ОСОБА_20 та не пізніше 15:54 год надав вказівку ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 провести ОСОБА_20 до одиночної камери корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор». На виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в супроводі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_23 взяли під руки ув`язненого ОСОБА_20 та повели на вихід з корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор». На шляху до виходу з корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор» ув`язнений ОСОБА_20 в присутності ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 та ОСОБА_23 постійно стогнав від болю та скаржився на свій стан здоров`я, вказуючи, що в нього зламане ребро та йому терміново потрібен лікар, проте ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , будучи поєднані між собою єдиним злочинним умислом, проігнорували скарги ОСОБА_20 та цілеспрямовано провели ув`язненого на вихід з корпусних відділення №1,2 з метою подальшого поміщення до корпусного відділення №6.

О 16:03 год. ОСОБА_12 перебуваючи біля виходу з корпусного відділення №1,2, продовжуючи спільні злочинні дії, надав вказівку ОСОБА_15 повернутись до прогулянкових двориків та повідомити молодших інспекторів з прогулянки, що прогулянка закінчена та більше проводитись в той день не буде. Далі ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел сказав ОСОБА_13 піти до медичної частини та залучити до спільних протиправних дій медичних працівників з числа фельдшера ОСОБА_18 та сестри медичної ОСОБА_5 .

На виконання спільного злочинного умислу та незаконної вказівки ОСОБА_12 щодо залучення медичних працівників до їх протиправної діяльності, ОСОБА_13 о 16:05 год прибув до медичної частини ДУ «Київський слідчий ізолятор» та повідомив фельдшеру ОСОБА_18 та сестрі медичній ОСОБА_5 про їх спільний протиправний умисний намір вчинити перевищення службових повноважень у вигляді незаконного поміщення до одиночної камери ув`язненого ОСОБА_20 , прохаючи посприяти ОСОБА_18 та ОСОБА_5 вчинити або не вчинити певні дії медичного характеру які дозволили б утримувати ОСОБА_20 в умовах одиночної камери, приховуючи реальні обставини отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_20 . На вказане прохання ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та ОСОБА_5 , на ґрунті приязних відносин з в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 та ЗЧПНСІ ОСОБА_13 , та з метою побудови в подальшому кращих довірливих стосунків між собою, погодились на злочинну пропозицію ОСОБА_13 та ОСОБА_12 щодо власного сприяння у вчиненні умисного перевищення своїх службових повноважень з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

В цей час, в проміжок з 16:03 год до 16:07 год, ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, за участі ОСОБА_14 провели ОСОБА_20 по відкритій території ДУ «Київський слідчий ізолятор» з корпусних відділень №1,2 до корпусного відділення №6 та не раніше 16:08 год помістили ОСОБА_20 до одиночної камери, що розташована на першому поверсі корпусного відділення №6.

Далі на виконання спільного злочинного умислу організованого ОСОБА_12 за участі виконавців ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 при пособництві ОСОБА_18 та ОСОБА_5 о 16:11 год до одиночної камери корпусного відділення №6 куди був поміщений ОСОБА_20 зайшли ОСОБА_13 , ОСОБА_18 та ОСОБА_5 .

Виконуючи спільний злочинний умисел в порушення вимог посадових інструкцій фельдшера та сестри медичної Філії, фельдшер ОСОБА_18 спільно з сестрою медичною ОСОБА_5 , будучи пособниками перевищення службових повноважень з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , перебуваючи разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_25 у одиночній камері (карцері) корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор», куди був поміщений ОСОБА_20 , в період часу з 16:11 год по 16:29 год умисно не надали ув`язненому ОСОБА_20 медичну допомогу, не вжили заходів щодо виклику карети швидкої медичної допомоги та не помістили ОСОБА_20 до медичної частини під постійний нагляд, а навпаки, будучи фахівцями в галузі медицини, усвідомлюючи важкість фізичного стану здоров`я ОСОБА_20 та передбачаючи наслідки у вигляді погіршення його стану здоров`я, умисно спростували наявні у ОСОБА_20 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього його кута, синця на грудній клітині зліва від рівня 4-го ребра до 11-го ребра між середньо-пахвовою та задньо-пахвовою лініями, синця у лівому підребер`ї на рівні задньої пахвової лінії, синців на тильній поверхні лівої кісті на фоні основного суглобу 3-го пальця та на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця, перелому 4-11 ребр по передньо-пахвовій лінії зліва, 4-7 по передньо-пахвовій справа та перелому 7-го ребра по лопатковій лінії зліва із розривами пристінкової плеври зліва, крововиливу у м`які тканини голови у правій скронево-потиличній ділянці, крововиливу під оболонки, у речовину та шлуночки мозку та оцінили стан здоров`я ОСОБА_20 задовільним та таким, що дозволяє останньому утримуватись в умовах одиночної камери.

В подальшому о 16:24 год приміщення одиночної камери корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор» покинули ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 та о 16:29 год приміщення одиночної камери корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор» покинули ОСОБА_18 , ОСОБА_5 та ОСОБА_14 , залишивши у вказаній одиночній камері ув`язненого ОСОБА_20 з явними ознаками важкого стану здоров`я.

Далі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 16:11 год, на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», з метою легалізації своїх протиправних дій та на виконання спільного злочинного умислу, сестра медична ОСОБА_5 , за вказівкою фельдшера ОСОБА_18 та на прохання в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 , у порушення пункту 5 глави 7 розділу VIIІ Правил не маючи на те жодних повноважень, винесла та підписала письмовий висновок лікаря (фельдшера), датований 22.12.2024, з недостовірними відомостями щодо можливості тримання ув`язненого ОСОБА_20 в карцері, який передала в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 для можливості останнього винести противоправну постанову про тимчасову ізоляцію до 24 годин ув`язненого ОСОБА_20 до окремої камери до прибуття начальника СІЗО, тим самим легалізувати свої нібито «правомірні» дії.

Також, у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 15:51 год, на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», з метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_12 , перевищуючи свої службові повноваження, надав вказівку старшим по корпусним відділенням ОСОБА_14 та ОСОБА_15 написати рапорти про виявлене порушення вимог режиму з боку ув`язненого ОСОБА_20 та передати їх ОСОБА_12 для обґрунтованості винесення постанови про тимчасову ізоляцію до 24 годин ув`язненого ОСОБА_20 до окремої камери до прибуття начальник СІЗО.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, старші по корпусним відділенням ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , розуміючи, що ОСОБА_20 під час руху з прогулянкового двору №23 до корпусного відділення №6 вимоги режиму не порушував та усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно вчинили дії які не мали б виконувати з метою приховати факти можливого дисциплінарного або кримінального правопорушення з власного боку, що полягало у не здійсненні організації та забезпечення охорони нагляду ізоляції ув`язнених та засуджених, а також відсутності контролю за несенням служби молодшими інспекторами чергової та денної зміни, винесли у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 16:30 год, завідомо недостовірні два рапорти, датовані 22.12.2024, про порушення ув`язненим ОСОБА_20 вимог режиму під час повернення з прогулянки та передали їх ОСОБА_12 .

В подальшому у не встановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 16:25 год 22.12.2024, ОСОБА_12 на виконання спільного злочинного умислу щодо поміщення ув`язненого ОСОБА_20 до одиночної камери тримання, в порушення пунктів 4, 5 глави 7 розділу VII Правил з посилання на недостовірні рапорти, написані старшими по корпусним відділенням ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також посилаючись на недостовірний медичний висновок, який винесла та підписала сестра медична ОСОБА_5 за вказівкою фельдшера ОСОБА_18 , виніс та підписав завідомо недостовірну постанову про поміщення ОСОБА_20 до одиночної камери на 24 години, тим самим надав ознаки правомірності власним діям щодо законності поміщення ОСОБА_20 до одиночної камери, тим самим залишив ОСОБА_20 в умовах одиночної камери в безпорадному стані та без медичної допомоги.

Далі, в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спотворюючи реальні обставини отримання тілесних ушкоджень ув`язненим ОСОБА_20 та з метою укриття слідів кримінального правопорушення щодо побиття ОСОБА_20 , прикриваючись дотриманням вимог Правил, щодо повідомлення уповноважених правоохоронних органів про виявлені тілесні ушкодження у ув`язненого, о 17:29 год здійснив телефонний дзвінок на спецлінію 102 Головного управління Національної поліції у м. Києві та повідомив спотворену інформацію щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_20 , вказавши про самостійне отримання ОСОБА_20 тілесних ушкоджень у вигляді забійних синців в ділянці тулубу ліворуч та обох вушних раковин, та наголосив при цьому, що швидка медична допомога не потрібна.

В подальшому, під час перебування ОСОБА_20 в одиночній камері (карцері) його стан здоров`я продовжував погіршуватись, про що свідчило те, що він перебував на підлозі під ліжком у лежачому положенні та був знерухомлений.

Так, приблизно о 18:30 год 22.12.2024, через кватирку дверей до одиночної камери (карцеру) заглянула старша по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №6 ОСОБА_26 , яка виявила важкий фізичний стан здоров`я ОСОБА_20 та негайно зателефонувала до чергової частини ДУ «Київський слідчий ізолятор» та повідомила в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 про те, що в неї є думка, що ОСОБА_20 не дихає, на що ОСОБА_12 повідомив, що направить до карцеру ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 для перевірки.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел о 18:32 год до одиночної камери корпусного відділення №6, де утримувався ОСОБА_20 прибули ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . В цей час, з метою укриття слідів кримінального правопорушення щодо побиття ОСОБА_20 , ОСОБА_13 наблизився до ОСОБА_20 , який перебував в лежачому та знерухомленому стані, злегка потручав його рукою та, усвідомлюючи важкий стан здоров`я ОСОБА_20 , легковажно відносячись до наслідків, що призведуть до смерті ОСОБА_20 , повідомив ОСОБА_26 , що ОСОБА_20 спить, після чого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 о 18:34 год покинули приміщення корпусного відділення №6.

О 19:44 год до одиночної камери (карцеру) корпусного відділення №6, де утримувався ОСОБА_20 , на повідомлення ОСОБА_12 про тілесні ушкодження ОСОБА_20 , прибули працівники Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, котрі провели розмову з ОСОБА_20 під час якої ОСОБА_20 , усвідомлюючи, що разом з працівниками поліції присутні працівники ДУ «Київський слідчий ізолятор», які вчинили щодо ОСОБА_20 неправомірні дії та з метою уникнути вчинення подальших неправомірних дій з боку працівників ДУ «Київський слідчий ізолятор», шляхом кивання головою підтвердив працівникам поліції, що тілесні ушкодження отримав самостійно під час падіння з брусів в прогулянковому дворі, про що розписався в поясненні, яке працівник Шевченківського УП ГУНП у м. Києві написав зі слів оперуповноваженого СІЗО ОСОБА_19 .

В подальшому, 23.12.2024 приблизно о 01:45 год проте не пізніше 01:50 год старша по корпусу відділу режиму і охорони корпусного відділення №6 ОСОБА_26 почула як у двері одиночної камери (карцеру) стукає ОСОБА_20 .

ОСОБА_26 підійшла до дверей одиночної камери (карцеру), де утримувався ОСОБА_20 , та через кватирку дверей побачила ОСОБА_20 який стояв та важко стогнав, на що ОСОБА_26 швидко відреагувала та зателефонувала до чергової частини з проханням терміново направити до ОСОБА_20 фельдшера.

О 01:50 год 23.12.2024 до одиночної камери (карцеру) корпусного відділення №6, де утримувався ОСОБА_20 , прибула сестра медична ОСОБА_5 , яка виконуючи спільний злочинний умисел в порушення вимог посадових інструкцій сестри медичної Філії, будучи пособником перевищення службових повноважень з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , перебуваючи у одиночній камері (карцері) корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор», де перебував ОСОБА_20 в період часу з 01:50 год по 01:59 год умисно не надала ув`язненому ОСОБА_20 належну медичну допомогу, не вжила заходів щодо виклику карети швидкої медичної допомоги та не помістила ОСОБА_20 до медичної частини під постійний нагляд, а навпаки, будучи фахівцем в галузі медицини, усвідомлюючи важкість стану здоров`я ОСОБА_20 та передбачаючи наслідки у вигляді погіршення його стану здоров`я, умисно приховала важкий стан здоров`я ОСОБА_20 вказавши на те, що ОСОБА_20 буде надана належна медична допомога вранці 23.12.2024.

Встановлено, що своєчасна та надана в повному обсязі медична допомога могла б позитивно вплинути на несприятливий перебіг захворювання та перешкодити настанню смерті ОСОБА_20 .

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_5 , шляхом ретельного динамічного спостереження могли визначити ознаки погіршення стану ОСОБА_20 , зокрема - зниження рівня свідомості, порушення неврологічного статусу, ознаки суттєвих больових відчуттів, порушення функції зовнішнього дихання, підвищену рухову активність чи навпаки гіподинамію, проте реалізуючи спільний злочинний умисел у вигляді перевищення службових повноважень, з метою укриття власної службової недбалості, що призвела до побиття ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 за пособництва ОСОБА_18 та ОСОБА_5 умисно вчинили протиправні дії у вигляді перевищення службових повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, а саме призвели до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ув`язненого ОСОБА_20 від поєднаної травми голови та грудної клітини з пошкодженням головного мозку та ребер, хоча своєчасна та надана в повному обсязі медична допомога могла би позитивно вплинути на несприятливий перебіг захворювання та перешкодити настанню смерті ОСОБА_20 .

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України, а саме в пособництві вчинення перевищення службових повноважень вчиненого групою осіб за попередньою змовою, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім того, у порушення чинних норм українського законодавства, а також положень посадової інструкції сестра медична Філії ОСОБА_5 не надала без поважних причин медичну допомогу хворому ув`язненому ОСОБА_20 , будучи черговою сестрою медичною на добовому чергуванні у ДУ «Київський слідчий ізолятор», де утримувався ув`язнений ОСОБА_20 .

Так, встановлено, що 22.12.2024 в період приблизно з 14:30 год по 14:45 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин між ув`язненим ОСОБА_7 з камерного приміщення №35 та ув`язненим ОСОБА_20 з камерного приміщення №71 у прогулянковому дворі №23, що знаходиться на п`ятому поверсі корпусних відділень №1,2 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, виник конфлікт, в ході якого засуджений ОСОБА_7 спільно з засудженими ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими не встановленими на даний час досудовим розслідуванням ув`язненими (засудженими), спричинили ув`язненому ОСОБА_20 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинені в результаті дії тупих предметів в один і той самий час та які перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

В подальшому в порушення вимог посадових інструкцій фельдшера та сестри медичної Філії, фельдшер ОСОБА_18 спільно з сестрою медичною ОСОБА_5 будучи пособникам перевищення службових повноважень з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перебуваючи разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_25 у одиночній камері (карцері) корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, куди був поміщений ув`язнений ОСОБА_20 , в період часу з 16:11 год. по 16:29 год. провели огляд ув`язненого ОСОБА_20 за результатами якого в довідці про фіксацію тілесних ушкоджень було відмічено в ОСОБА_20 діагноз: «забійні синці в ділянці тулуба ліворуч, вушних раковин обабіч». За результатами огляду фельдшером ОСОБА_18 та сестрою медичною ОСОБА_5 прийнято рішення про можливість подальшого утримання ОСОБА_20 в умовах одиночної камери (карцеру) про що сестра медична ОСОБА_5 за вказівкою фельдшера ОСОБА_18 та на прохання в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 у порушення пункту 5 глави 7 розділу VIIІ Правил не маючи на те жодних повноважень винесла та підписала письмовий висновок лікаря (фельдшера) датований 22.12.2024 яким надано можливість тримання ув`язненого ОСОБА_20 в карцері.

Надалі встановлено, що за даними медичної карти стаціонарного хворого №24871 із КНП «КМКЛ ШМД» ОСОБА_20 госпіталізований в нейрохірургічне відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 о 11:55 год. де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_20 були виявлені наступні тілесні ушкодження: синець на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього його кута, синець на грудній клітині зліва від рівня 4-го ребра до 11-го ребра між середньо-пахвовою та задньо-пахвовою лініями, синець у лівому підребер`ї на рівні задньої пахвової лінії, синці на тильній поверхні лівої кісті на фоні основного суглобу 3-го пальця та на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця, переломи 4-11 ребр по передньо-пахвовій лінії зліва, 4-7 по передньо-пахвовій справа та перелом 7-го ребра по лопатковій лінії зліва із розривами пристінкової плеври зліва, крововилив у м`які тканини голови у правій скронево-потиличній ділянці, крововиливи під оболонки, у речовину та шлуночки мозку.

Усі зазначені тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів в один і той самий час та мають у сукупності ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та перебувають у прямому причинному звязку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_20 настала від поєднаної травми голови та грудної клітини з пошкодженням головного мозку та ребер. На це вказують: зазначені вище ушкодження, а також набряк-набухання, дистрофія нейроцитів головного мозку з вторинними крововиливами в білій речовині мозку, вогнищевий субплевральний крововилив в легені, распіраторний дістрес-синдром з розвитком фіброзуючого альвеоліту, ателектазом альвеол та фібринозним плевритом, серозний альвеолярний набряк легень.

Встановлено, що під час надання медичної допомоги ОСОБА_20 медичними працівниками Філії фельдшером ОСОБА_18 та сестрою медичною ОСОБА_5 , були допущені суттєві недоліки (дефекти), а саме шляхом клінічного обстеження постраждалого були визначені лише зовнішні тілесні ушкодження у вигляді синців. Не було діагностовано ознаки черепно-мозкової травми та множинних переломів ребер. Це, в свою чергу призвело до недооцінки тяжкості наявності у пацієнта травми, несвоєчасного виклику швидкої медичної допомоги та госпіталізації ОСОБА_20 до лікувального закладу для необхідної медичної допомоги.

Вже спеціалістами бригади швидкої медичної допомоги у ОСОБА_20 встановлені наступні суттєві відхилення від нормальних показників функціонування організму: стан тяжкий (потребував транспортування на ношах), зниження свідомості до рівня сопора (12 балів за шкалою Глазго, нормальний показник 15), відсутність мови, явні візуальні порушення з боку неврологічного статусу (асиметрія обличчя, нерівномірність зіниць), крепітація (похрустування ребер при дослідженні грудної клітки пальпаторно (на дотик)), візуальна асиметрія грудної клітки - всі ці прояви травми голови та грудної клітки виявляються шляхом ретельного клінічного обстеження та не потребують обов`язкового використання інструментальних методів обстеження (зокрема рентгенографії).

Так, ОСОБА_20 одразу після діагностики характеру та тяжкості травми потребував надання медичної допомоги в умовах стаціонару. Фельшер ОСОБА_18 та сестра медична ОСОБА_5 не правильно визначили характер та тяжкість реальної травми у пацієнта, що в свою чергу призвело до надання медичної допомоги не у відповідності до вимог нормативно-правових документів МОЗ України. Існує прямий, закономірний причинно-наслідковий зв`язок між травмою грудної клітки та голови ОСОБА_20 та настанням його смерті. Своєчасна та надана в повному обсязі медична допомога могла б позитивно вплинути на несприятливий перебіг захворювання та перешкодити настанню смерті пацієнта.

Перебування ОСОБА_20 в одиночній камері (карцері) не дозволяло надати медичну допомогу своєчасно та у повному обсязі у зв`язку із не діагностуванням у ОСОБА_20 черепно-мозкової травми, та травми грудної клітки, зокрема із множинними переломами ребер.

Фельдшер ОСОБА_18 та сестра медична ОСОБА_5 , шляхом ретельного динамічного спостереження могли визначити ознаки погіршення стану пацієнта, зокрема зниження рівня свідомості, порушення неврологічного статусу, ознаки суттєвих больових відчуттів, порушення функції зовнішнього дихання, підвищену рухову активність чи навпаки гіподенамію. Тому обстеження ОСОБА_20 було недостатньо ретельним, що призвело до помилкової оцінки його стану та медичних потреб пацієнта.

Тим самим, фельдшер ОСОБА_18 та сестра медична ОСОБА_5 , умисно порушуючи вищевказані норми Конституції України, Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Цивільного кодексу України, вимоги посадової інструкції фельдшера та сестри медичної філії, усвідомлюючи в силу свого рівня освіти, фахових знань і вмінь, що стан хворого ОСОБА_20 свідчив про те, що не повне обстеження та несвоєчасне надання медичної допомоги може призвести до тяжких наслідків та здоров`я даного хворого, у тому числі до смерті, допускаючи настання таких наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, - без поважних причин не надали хворому ОСОБА_20 медичну допомогу.

Зокрема, фельдшер ОСОБА_18 та сестра медична ОСОБА_5 , будучи медичними працівниками Філії та перебуваючи на чергуванні в ДУ «Київський слідчий ізолятор» де мали забезпечувати медичну допомогу ув`язненим та засудженим в тому числі ув`язненому ОСОБА_20 , що згідно наведених норм зобов`язувало їх надавати хворому необхідну медичну допомогу, в тому числі забезпечення і здійсненням своєчасного та повного обстеження, при наявності у ДУ «Київський слідчий ізолятор» медичної частини із спеціально відведеними місцями для хворих, при наявності реальної можливості поміщення туди ОСОБА_20 , за відсутності будь-яких поважних причин, не надали належним чином медичної допомоги, не помістили хворого ОСОБА_20 у встановленому порядку до палати медичної частини Філії під постійний медичний нагляд та не викликали бригади ЕМД, а також повідомили в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 про необхідність виклику бригади ЕМД.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що фельдшер ОСОБА_18 спільно з сестрою медичною ОСОБА_5 виконуючи спільний злочинний умисел в порушення вимог посадових інструкцій фельдшера та сестри медичної Філії, будучи пособниками перевищення службових повноважень з боку ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , перебуваючи разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_25 у одиночній камері (карцері) корпусного відділення №6 ДУ «Київський слідчий ізолятор», куди був поміщений ОСОБА_20 , в період часу з 16:11 год. по 16:29 год. умисно не надали ув`язненому ОСОБА_20 медичну допомогу, не вжили заходів щодо виклику карети швидкої медичної допомоги та не помістили ОСОБА_20 до медичної частини під постійний нагляд, а навпаки, будучи фахівцями в галузі медицини, усвідомлюючи важкість фізичного стану здоров`я ОСОБА_20 та передбачаючи наслідки у вигляді погіршення його стану здоров`я, умисно спростували наявні у ОСОБА_20 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді синця на верхній повіці лівого ока, ближче до зовнішнього його кута, синця на грудній клітині зліва від рівня 4-го ребра до 11-го ребра між середньо-пахвовою та задньо-пахвовою лініями, синця у лівому підребер`ї на рівні задньої пахвової лінії, синців на тильній поверхні лівої кісті на фоні основного суглобу 3-го пальця та на тильній поверхні основної фаланги 4-го пальця, перелому 4-11 ребр по передньо-пахвовій лінії зліва, 4-7 по передньо-пахвовій справа та перелому 7-го ребра по лопатковій лінії зліва із розривами пристінкової плеври зліва, крововиливу у м`які тканини голови у правій скронево-потиличній ділянці, крововиливу під оболонки, у речовину та шлуночки мозку та оцінили стан здоров`я ОСОБА_20 задовільним та таким, що дозволяє останньому утримуватись в умовах одиночної камери.

Так, у не встановлений досудовим розслідуванням час проте не раніше 16:11 год. у сестри медичної ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення підроблення висновок лікаря (фельдшера) про стан здоров`я особи, яка поміщується в карцер щодо ув`язненого ОСОБА_20 .

Далі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не раніше 16:11 год. та не пізніше 10:00 год. 23.12.2024 сестра медична ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу щодо підроблення висновок лікаря (фельдшера) про стан здоров`я особи, яка поміщується в карцер щодо ув`язненого ОСОБА_20 та з метою легалізації спільного злочинного умислу щодо перевищення службових повноважень ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , перебуваючи на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», за вказівкою фельдшера ОСОБА_18 та на прохання в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 , у порушення пункту 5 глави 7 розділу VIIІ Правил не маючи на те жодних повноважень, винесла та підписала письмовий висновок лікаря (фельдшера), датований 22.12.2024, з недостовірними відомостями (усвідомлюючи в силу свого рівня освіти, фахових знань і вмінь, що стан хворого ОСОБА_20 свідчив про те, що не повне обстеження та несвоєчасне надання медичної допомоги може призвести до тяжких наслідків та здоров`я даного хворого, у тому числі до смерті, незважаючи на невербальні сигнали ОСОБА_20 , які вказували на його тяжкий стан та критичний рівень самопочуття, вказала на відсутність скарг від ОСОБА_20 та можливість утримання останнього в карцері за станом здоров`я) щодо можливості тримання ув`язненого ОСОБА_20 в карцері, який передала в.о. ЧПНСІ ОСОБА_12 для можливості останнього винести противоправну постанову про тимчасову ізоляцію до 24 годин ув`язненого ОСОБА_20 до окремої камери до прибуття начальника СІЗО, тим самим легалізувати свої нібито «правомірні» дії.

За вказаними вище фактами кримінальної протиправної діяльності 23.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 139, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365 КК України.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, в ході досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладенням додаткових обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки існують реальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Кримінальне правопорушення, що інкримінується громадянці України ОСОБА_27 , відповідно до ст. 12 КК України, належать до тяжких, оскільки санкція ч. 3 ст. 365 КК України передбачає основне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років.

Вищевикладене свідчить також про те, що вона, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Також враховуючи, що наразі, у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, проведенням військових дій країною агресором, частина території держави Україна є тимчасово окупованою, що додатково створює ризик та може дати підозрюваній можливість переховуватись на тій території країни, яка непідконтрольна органам державної влади.

2. Незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

З урахуванням відомих підозрюваній обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, підозрювана може вдатися до вчинення погроз фізичною розправою, умовлянь, підкупу, шантажу, інших дій насильницького характеру з метою впливу на інших підозрюваних, а також на свідків, які як допитані так і не допитані у кримінальному провадженні, та зміни останніми показів в частині фактичних обставин. Вплив на підозрюваних та свідків може сприяти уникненню притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Окрім цього у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час у кримінальному провадженні існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана, перебуваючи поза контролем органу досудового розслідування, може продовжити узгоджувати свої дії з іншими учасниками злочинів, з метою недопущення викриття себе, а також з метою перешкоджання органу досудового розслідування у встановленні обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрювана, усвідомлюючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває в активній стадії та на даний час проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення повного кола осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зможе сприяти переховуванню таких осіб від органу досудового розслідування, інформувати або попереджати таких осіб про їх кримінальне переслідування та хід досудового розслідування.

4. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Даний ризик підтверджується самим характером вчинення кримінальних правопорушень та особистістю підозрюваного, та ґрунтується на тому, що ОСОБА_27 в силу займаної посади та здійснюючи службу в ДУ «Київський слідчий ізолятор» може примушувати свідків як із числа ув`язнених, так із числа службових осіб до відмови від давання показань або спотворити раніше надані покази, чим саме вчинити кримінальне правопорушення передбачене ст. 386 КК України.

В цей же час, в розслідуваному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні ряду інших кримінальних правопорушень, що свідчить про систематичність поведінки підозрюваного, усвідомлене та цинічне прийняття наслідків своїх дій та недбале ставлення до їх настання.

З урахуванням викладених обставин, жоден більш м`який запобіжний захід, крім домашнього арешту з електронним засобом контролю та покладенням додаткових обов`язків, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначеним ст. 2 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Підозрювана у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваної, її захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_28 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Статтею 181 КПК України передбаченого, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке може бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

При цьому, прокурором доведено обставин та надано доказів того, що підозрювана має намір переховуватись від органу досудового розслідування та суду або вчиняє будь-які дії для цього, може впливати на хід кримінального провадження незаконними діями, натомість у судовому засіданні підозрювана зазначила, що наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду вона не має, будь яким чином перешкоджати здійсненню досудового розслідування не буде, а відтак приходжу до висновку, що заявлені ризики стороною обвинувачення є обґрунтованими.

Враховуючи те, що прокурор довів суду виняткові обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваної запобіжний захід, домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22-00 год. по 05-00 год. наступної доби, який є співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину та його наслідками. При цьому, такий режим може перериватись необхідністю отримання медичної допомоги, необхідності прослідування до місць цивільного захисту, виконання трудових обов`язків та необхідності виконання процесуального обов`язку явки за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_27 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає та здійснює трудову діяльність (м. Київ та Обухівський район Київської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні № 0001006;

5) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);

6) носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22-00 год. по 05-00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прослідування до місць цивільного захисту та виконання трудових обов`язків, строком до 20.06.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає та здійснює трудову діяльність (м. Київ та Обухівський район Київської області), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні № 0001006;

5) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності);

6) носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 20.06.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1