справа № 492/1545/23
провадження № 1-кп/492/60/25
ВИРОК

Іменем України

02 червня 2025 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000079, внесеному 15 грудня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Байдеряково Шигонського району Куйбишівської області Російської Федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України,

встановив:

14 грудня 2023 року, приблизно о 19 год. 00 хв., більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні кухні за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з побутових причин вступив у сварку зі своєю тещею ОСОБА_5 , в ході якої, діючи з мотивів виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_5 , що виникли під час сварки, бажаючи помститись за її висловлювання, які він вважав образливими для себе, з умислом, спрямованим на завдання фізичного болю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій та бажаючи їх досягнення, в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якими кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», долонею правої руки наніс один удар в область лівої частини обличчя ОСОБА_5 , внаслідок чого останній завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, не оспорював встановлені під час досудового розслідування у формі дізнання обставини. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення кримінального проступку та щиро розкаявся у його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшла заява, в якій просила здійснити судовий розгляд обвинувального акту за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, про міру покарання поклала на розсуд суду. З урахуванням думки учасників судового провадження, які вважали за можливе здійснити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про здійснення судового розгляду на підставі обвинувального акту за відсутності потерпілої.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно із частиною 3 статті 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному, касаційному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, надавши суду показання про те, що він 14 грудня 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за вечерею випив два стакана домашнього вина, а після вечері посварився із своєю тещею ОСОБА_5 та під час сварки долонею правої руки ударив в обличчя ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся, просив не призначати суворе покарання.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, що маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені частиною 1 статті 91 КПК України.

Сукупність наведених і досліджених судом доказів підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Давши оцінку доказам, які були досліджені в ході судового розгляду, суд вважає доведеною винність обвинуваченого і вищеописані дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 1 статті 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень частини 2 статті 50 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у повнолітньому віці вчинив кримінальний проступок; характеризується за місцем проживання позитивно; розлучений; проживає разом з дружиною, донькою, тещею; на психіатричному обліку та наркологічному обліку у КНП «Арцизька центральна опорна лікарня» Арцизької міської ради не перебуває; не є депутатом; працює за наймом; раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Крім того, судом враховано, що потерпіла ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не має претензій матеріального та морального характеру, про що зазначила у своїй заяві, поданій до суду.

До обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі встановлені у судовому засіданні обставини кримінального правопорушення, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість вчиненого ним кримінального проступку та майновий стан обвинуваченого, що потерпіла ОСОБА_5 до обвинуваченого не має претензій матеріального та морального характеру, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є можливим призначення покарання у виді штрафу, застосувавши до засудженого ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 91-1 КК України на строк 3 місяці. Підстав для застосування до обвинуваченого дії статті 69 КК України суд не вбачає.

Суд дійшов висновку, що призначення вказаного покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень і таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Керуючись статтями 349, 368-371, 373-375, 615 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України та призначити йому покарання за частиною 1 статті 126 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі пункту 5 частини 1 статті 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід та покласти на ОСОБА_4 обов`язок у виді направлення ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1