Справа № 472/151/25
Провадження №1-кс/472/84/25
УХВАЛА
29 травня 2025 року селище Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
заявника - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
В клопотанні заявник зазначив, що на його майно, а саме, на транспортний засіб марки "Daewoo" моделі "Lanos TF69Y", з реєстраційним номером НОМЕР_1 (власник ОСОБА_6 , фактичний користувач ОСОБА_3 ), ухвалою слідчого судді від 06 лютого 2025 року було накладено арешт із забороною вчиняти дії щодо розпорядження (відчуження) вказаного майна. Просить передати йому вказане майно під зберігальну розписку до остаточного прийняття процесуального рішення.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити, зазначивши, що ОСОБА_3 проживає разом з двома неповнолітніми дітьми, дружиною та її бабусею, яка потребує постійного догляду та медичного обслуговування, для чого йому необхідний транспортний засіб.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 при вирішенні даного клопотання. поклалася на розсуд слідчого судді.
Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думки заявника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді було накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучене 03.02.2025 року під час огляду місця події та на даний час знаходиться на зберіганні в СПД № 1 Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області, а саме: транспортний засіб марки "Daewoo" моделі "Lanos TF69Y", з реєстраційним номером НОМЕР_1 (власник ОСОБА_6 , фактичний користувач ОСОБА_3 ); причіп марки "МАЗ", моделі 8114, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , (власник ОСОБА_7 , фактичний користувач ОСОБА_3 ); свіжоспиляні дрова 3 (трьох) дерев породи сосна - 28 полін по 1,5 метри; бензопилу марки "GOODLUCKPRO" GL4080/1 червоно-чорного кольору (власник ОСОБА_3 ), із забороною вчиняти дії щодо розпорядження (відчуження) вказаного майна.
Підставою для накладення арешту на вказане майно було те, що дане майно визнано речовими доказами, а тому існує необхідність в їх збереженні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з майном, на яке було накладено арешт, проводились слідчі та інші процесуальні дії, кримінальне провадження не закрито, а 28.05.2025 року ОСОБА_3 оголошено підозру у вчиненні кримніального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, а тому необхідність в збереженні вказаного майна, на яке накладено арешт, станом на момент розгляду даного клопотання, не відпала.
Також вказане майно, в тому числі і транспортний засіб, який заявник просить передати йому на зберігання, в разі ухвалення в подальшому обвинувального вироку, можливо підлягатиме спеціальній конфіскації, що буде вирішувати безпосередньо суд, який розглядатиме кримінальне провадження.
Крім того, ухвалою слідчого судді від 06 лютого 2025 року було лише накладено арешт на майно із забороною вчиняти дії щодо розпорядження (відчуження) вказаного майна. Тобто, користуватись таким майном слідчий суддя не забороняв.
Місце зберігання такого майна в ухвалі слідчого судді не визначалось, оскільки таке місце визначив слідчий в свої постанові, а тому саме слідчий і має право вирішувати питання про передачу речового доказу на відповідальне зберігання під розписку.
Таким чином, заявнику необхідно спершу звернутись до слідчого з письмовим клопотанням про передачу речового доказу, і лише в разі письмової відмови слідчого в передачі речового доказу на відповідальне зберігання, заявник має право оскаржити його дії до слідчого судді.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що наразі відсутні підстави для задоволення клопотання заявника, а тому його слід залишити без задоволення.
На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 174, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя
Роз`яснити заявнику, що він має право звернутись до слідчого з клопотанням про передачу належного йому майна під зберігальну розписку.
Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1