Справа № 161/7920/25 Провадження №11-сс/802/250/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 , (в режимі відеконференції)

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 (ЄРДР за №0001331 від 23 квітня 2025 року),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21.06.2025 включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому дійшов висновку про неможливість застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки стороною обвинувачення не було надано належних доказів на обгрунтування ризиків, наведених у клопотанні. Вважає, що припущення сторони обвинувачення щодо майбутньої процесуальної поведінки підозрюваного та необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними і не підтвердженими доказами. Акцентує увагу на міцності соціальних зв`язків ОСОБА_8 та наявності постійного місця реєстрації та проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги; думку підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, слідчим суддею правильно встановлено і це відповідає матеріалам провадження, що слідчими СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001331 від 23 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якому 24.04.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні згаданого вище кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.

Отже, враховуючи обсяг відомостей кримінального провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_8 до вчинення певних протиправних дій.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з доводами сторони обвинувачення у клопотанні та висновком слідчого судді щодо того, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, має постійне місце реєстрації та проживання в Волинській області, однак не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, матеріалами клопотання стверджується вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто умисного тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а саме здійснення спроб переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зважаючи на тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 дій та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому може загрожувати у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження; незаконний вплив на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Наведені захисником дані про особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та фактично не зменшують доведених ризиків у кримінальному провадженні, а тому не можуть бути визначальними при вирішенні питання про обрання в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження.

Інші доводи апеляційної скарги захисника висновків слідчого судді не спростовують.

Отже урахувавши всі обставини кримінального провадження, мету застосування запобіжного заходу, можливість вчинення підозрюваним певних дій, колегія суддів вважає обгрунтованим висновок слідчого судді про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки застосування до останнього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, як про це просить захисник, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене вище слідчий суддя обґрунтовано застосував стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді з викладених в апеляційній скарзі доводів захисника апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: