ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/1618/25
Провадження №1-кс/505/831/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню за № 0000346 від 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню за № 0000346 від 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи матросом військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на посаді гранатометника відділення морської піхоти взводу морської піхоти, роти морської піхоти, будучи в групі невстановлених осіб, сприяв незаконному перетину особи через Державний кордон України з корисливих мотивів.

14.05.2025 в період часу в ході проведення огляду мобільного телефону марки «іPhone 11», чорного кольору, IMEI 1 НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 , з абонентським номером НОМЕР_4 , обліковий запис icloud ІНФОРМАЦІЯ_2 який належить ОСОБА_6 . Оглядом месенджеру «Telegram» встановлено наявність видаленого листування з контактом під ніком ОСОБА_7 , котрий зі слів гр. ОСОБА_6 надав контакт організатора незаконного переправлення осіб через державний кордон. В ході подальшого огляду встановлено наявність листування контактом під нікнеймом « ОСОБА_8 » ( ОСОБА_9 ) який являється організатором незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з контактом під нікнеймом ОСОБА_10 » ( ОСОБА_11 ) який являється пособником (провідником зі сторони ПРРМ) незаконного переправлення осіб через державний кордон України та з контактом під нікнеймом « ОСОБА_12 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) який являється пособником (провідником зі сторони України) незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Вказаний телефон вилучено в ході зазначеної дії до ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області. Вказаний телефон вилучено в ході зазначеної дії до ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Вилучені речі направлено до ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Слідчий зазначає, що вказані об`єкти являються речовим доказом по даному кримінальному провадженні та можуть бути об`єктами експертних досліджень, в зв`язку з чим просить накласти на них арешт.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Старший слідчий відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак до матеріалів поданого клопотання долучив, заяву в якій просить розгляд клопотання проводити без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчими слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження за № 0000346 від 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 18.05.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч. 2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчими СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню за № 0000346 від 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження, терміновість звернення із клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, належить до такого, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається накладення арешту з метою його збереження.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий суддя доходить висновку, що у даному випадку відсутні підстави для визначення слідчим суддею місця зберігання речових доказів, оскільки слідчим у кримінальному провадженні вже прийнято рішення з цього питання (винесено відповідну постанову), та саме на сторону кримінального провадження покладається обов`язок зберігати речові докази у стані, придатному для використання (ч. 2 ст. 100 КПК України), відповідно, у задоволенні клопотання слідчого в цій частині слід відмовити.

Керуючись статтями 98,107,131,132,170,171-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000346 від 14.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом заборони власнику майна та третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь-яким чином, на мобільний телефон марки «іPhone 11», чорного кольору, IMEI 1 НОМЕР_2 , IMEI 2 НОМЕР_3 , з абонентським номером НОМЕР_4 , обліковий запис icloud ІНФОРМАЦІЯ_2 який належить ОСОБА_6 та який виявлено та вилучено до ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Відмовити слідчому у визначенні місця зберігання зазначеного майна.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_13