Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/8188/25
Провадження №1-кс/523/3201/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000020 від 17 січня 2024 рокупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Випасне, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, утримуючого три неповнолітні дитини, офіційно не працевлаштованого, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161, ч.3 ст.109 КК України,

в с т а н о в и в:

29 травня 2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без альтернативи визначення застави, стосовно ОСОБА_6 , якого підозрюють у: поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, вчинені з використанням засобів масової інформації; поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України; поширенні матеріалів, в яких міститься виправдовування тимчасової окупації частини територій України; поширенні матеріалів, в яких міститься заперечення збройної агресії російської федерації проти України шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадського конфлікту, вчинені з використанням засобів масової інформації, вчинені повторно; вчиненні умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності; розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до вчинення дій, з метою насильницької зміни конституційного ладу, захоплення державної влади, вчинені з використанням засобів масової інформації та у розповсюдженні матеріалів із публічними закликами до вчинення дій, з метою насильницької зміни конституційного ладу, захоплення державної влади, вчинені повторно

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування, суду, продовження злочинної діяльності та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне провадження №0000020 від 17 січня 2024 року, за ознаками ч.1 ст.109, ч.2 ст.110, ч.1, 2 ст.436-2, ч.2 ст. 114-2, ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.161, ч.2 ст.111 КК України. О 12 годині 00 хвилин 28 травня 2025 року ОСОБА_6 було затримано, після чого в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161, ч.3 ст.109 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вмінених йому діяннях підтверджується повідомленнями співробітників ГВ ЗНД УСБУ про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень від 05 травня 2025 року; протоколами оглядів інформації, що міститься в мережі Інтернет від 20 лютого 2024 року та 30 вересня 2024 року; висновками проведених судово - лінгвістичних експертиз №84/24 від 15 жовтня 2024 року, № 398/24 від 03 березня 2025 року; протоколом огляду мобільного телефону, вилученого у ОСОБА_6 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161, ч.3 ст.109 КК України.

Незважаючи на перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність сім`ї, з обов`язком утримання трьох неповнолітніх дітей, оцінюючи доводи слідчого та прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість вмінених діянь, суворість можливого покарання за їх вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваною території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Досудове розслідування в провадженні триває, для його належного завершення необхідно, в тому числі допитати свідків, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу надасть йому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких свідків.

При цьому, необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , посягають на суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність, обороноздатність, а також державну та інформаційну безпеку держави, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

З врахуванням викладеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Крім того, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вмінених йому злочинів, а також положень абзацу 8 ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161, ч.3 ст.109 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 27 липня 2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1