Справа № 502/347/16-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2025 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4

ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія Одеської області кримінальне провадження № 0001433 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з повною середньою освітою, фізичної особи-підприємця, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: - 18.08.2015 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.. 75 КК України 1 рік іспитового строку.

-21.12.2023 Київським районним судом м. Одеси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

-09.10.2024 Кілійським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.07.2025 вказаний вирок залишено без змін.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

- 24.04.2002 вироком Кілійського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, звільнений 15.11.2005 року на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 08.11.2005 року, згідно ст. 81 КК умовно-достроково на 9 місяців 3 дні;

- 04.06.2009 року вироком Кілійського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 10.02.2011 року, згідно ст. 82 КК України невідбуте покарання замінене більш м`яким у виді виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати, 16.08.2011 року на підставі постанови Кілійського районного суду Одеської області звільнений умовно достроково, згідно ст. 81 КК від подальшого відбування. покарання на п`ять місяців три дні;

- 06.09.2019 вироком Кілійського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК до позбавлення волі на строк п`ять років;

-25.08.2022 вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк трьох років, в силу ст. 71 КК України остаточно до відбування призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки три місяці;

за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185; ч. 3 ст.186; ч. 3 ст.185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2013 близько 10-ї години, ОСОБА_6 , переслідуючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до будинку АДРЕСА_4 . Знаходячись у вищевказаному будинку ОСОБА_6 викрав офісну сумку вартістю 200 гривень. Після цього ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, склав у вищевказану сумку наступні речі, а саме: щоденник, вартістю 50 гривень. Біблію вартістю 400 гривень, дроти підкурювача акумулятору вартістю 300 гривень, після чого з викраденим майном вийшов з будинку у двір. Тим самим. ОСОБА_6 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, бо був помічений у дворі будинку сторонніми особами, а саме: ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пригрозили, що зараз викличуть працівників міліції. Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік, залишивши вкрадене майно. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 950 гривень.

Крім того, 15 години 30 хвилин 13.03.2015 по 17 годину 14.03.2015 ОСОБА_6 , повторно, діючи умисно, переслідуючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження метало-пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_5 , де викрав: ноутбук «АСУС» вартістю 5000 гривень, золотий ланцюжок вагою 3,5 грам, вартістю 3500 гривень, золотий хрестик вагою 2,5 грама вартістю 3000 гривень, золотий браслет вагою 3 грами, вартістю 3000 гривень. 2 золоті каблучки, загальною вагою 4 грами вартістю 3000 гривень, після цього з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 17500 гривень.

Також, в період з 08 години 40 хвилин по 10 годину 45 хвилин 16.03.2015 року, ОСОБА_6 , повторно, переслідуючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження метало-пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_6 , звідки викрав наступне майно: гроші купюрами 200 і по 500 гривень, невстановленої кількості купюр, на загальну суму 8900 гривень, срібний ланцюжок вагою 15 грамів з срібним хрестиком, вагою 5 грам, загальною вартістю 1100 гривень. Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_13 на загальну суму 10000 гривень.

21.03.2015, в період з 09 години до 11 години ОСОБА_6 , повторно, впевнившись, що його дії не будуть помічені, діючи умисно, переслідуючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження метало пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_7 . Знаходячись у вищевказаному будинку ОСОБА_6 викрав наступне майно: гроші в сумі 7000 гривень, 2 золотих обручки загальною вартістю 3000 гривень, золотий ланцюжок з хрестиком загальною вартістю 2000 гривень, золоту каблучку з каменем вартістю 1500 гривень, золотий перстень, вартістю 1500 гривень. 2 каблучки, загальною вартістю 3000 гривень. Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_14 на загальну суму 18000 гривень.

Крім того, в період з 09 години 30 хвилин до 12 години 24.03.2015, ОСОБА_6 , повторно, впевнившись, що його дії не будуть помічені, діючи умисно, переслідуючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження метало-пластикового вікна, проник до будинку АДРЕСА_8 . Знаходячись у вищевказаному будинку, ОСОБА_6 викрав наступне майно: планшет марки «Асус» вартістю 3695 гривень, після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Також, 02.11.2015 приблизно о 13:30 годині, ОСОБА_6 , повторно за попередньою змовою з ОСОБА_15 , умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, впевнившись, що їх дії не будуть помічені, шляхом пошкодження метало-пластикового вікна, проникли до приміщення будинку АДРЕСА_9 . Знаходячись в приміщенні будинку та вчинюючи таємне викрадення майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 були помічені господарями будинку ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , після чого, усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, відкрито викрали майно, а саме гроші в сумі 2100 гривень, золотий ланцюжок вагою 4 грами, вартістю 500 гривень за 1 грам, загальною вартістю 2000 гривень, золотий хрестик вагою З грами, вартістю 500 гривень за 1 грам, загальною вартістю 1500 гривень, золоту каблучку вагою 2,5 грами з червоним каменем, вартістю 500 гривень за 1 грам, загальною вартістю 1250 гривень тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 6850 гривень. Далі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

20.11.2015 ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей та двох вікон, проникли до будинку АДРЕСА_10 , звідки викрали фотоапарат марки «Кенон», спричинивши потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на суму 2500 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_6 винним себе визнав у повному обсязі, щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах скоїв злочин та підтвердив кожний факт скоєння ним злочину та кількість викраденого майна, однак послався на давність подій, додавши, що не пам`ятає подробиць скоєних ним злочинів. Про скоєне жалкує, щиро кається.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні також визнав винним себе у повному обсязі, щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах скоїв злочин, однак від пояснень відмовився, оскільки не пам`ятає усіх подробиць. Кількість та вартість вкраденого ним не заперечується. Щиро кається.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників процесу, визначив об`єм обсягу доказів, обмежившись допитом обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в суді не оспорювали фактичних обставин справи підтвердивши факти скоєння ними злочинів, кількість та вартість викраденого майна, при цьому судом досліджувались тільки дані, що мають значення при ухваленні вироку та характеризують особи обвинувачених.

Так, ОСОБА_6 неодноразово судимий, перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має позитивну характеристику з місця проживання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

Однак, щодо епізоду від 19.09.2013, судом встановлено, що ОСОБА_6 скоєно крадіжку, за адресою: б. АДРЕСА_4 , де останній шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до будинку та скоїв крадіжку майна на загальну суму 950 грн., але не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі. Досудовим слідством, вказані діяння було кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто замах на вчинення крадіжки, поєднаний з проникненням у житло, з виконанням усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

З часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімуму. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП, та відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 у справі 278/1566/21 обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК України.

Враховуючи, що станом на 19.09.2013, тобто на момент скоєння злочину ОСОБА_6 , два неоподаткованих мінімуми складали 1147 грн., а сума крадіжки склала 950 грн., суд скасовує кримінальну протиправність діяння передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, та вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_6 за епізодом від 19.09.2013 із ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України тобто - незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Окрім цього, судом встановлено, що подія кримінального проступку, який ставиться у вину обвинуваченому ОСОБА_6 , мала місце 19.09.2013. Станом на час винесення вироку у справі минуло більш ніж 11 років. Кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_22 , відноситься до категорії кримінальних проступків, за яке передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від кримінального покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 162 КК України.

При таких обставинах, суд вважає, що провина ОСОБА_6 доведена в повному обсязі і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії органом досудового розслідування за епізодами від 14.03.2015, 16.03.2015, 21.03.2015, 24.03.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у житло.

За епізодом від 02.11.2015 за ч. 3 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом від 20.11.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_6 , суд враховує ступень тяжкості скоєного ним злочину, а також його особу та обставини, які пом`якшують покарання, зазначені судом раніше у вироку.

Крім того до останнього слід застосувати правила, визначені ст. 70 КК України, якою встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З урахування тяжкості скоєного злочину, а також особи ОСОБА_6 суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Стосовно особи ОСОБА_7 , судом встановлено, що останній неодноразово засуджений, у шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, є приватним підприємцем, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, .

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 ,. судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду України від 25.06.2018 у справі №511/37/16-к, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК України: спочатку - за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч.4 ст.70 КК України, потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 цього Кодексу.

При таких обставинах, суд вважає, що провина ОСОБА_7 доведена в повному обсязі і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії органом досудового розслідування за епізодом від 02.11.2015 за ч. 3 ст. 186 КК України кваліфіковані вірно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

За епізодом від 20.11.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_7 суд враховує ступень тяжкості скоєного ним злочину, а також його особу та обставини, які пом`якшують покарання, зазначені судом раніше у вироку.

З урахування тяжкості скоєного злочину, а також особи ОСОБА_7 суд вважає, що його виправлення не можливо без відокремлення від суспільства, оскільки саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

При цьому, суд приймає до уваги, що 24.12.2015 набрав чинності Закон України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, яким ч. 5 ст. 72 КК України викладена в такій редакції «Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18.05.2017 , відповідно до якого строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк відбування покарання день за день, набув чинності 20.06.2017.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно з ч.1 ст.3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальністьстановить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Злочини обвинуваченими було вчинено у період з 2013 року по 2015 рік, тобто до дня набрання чинності Закону № 2046-VIII, а тому до обвинувачених необхідно застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 року та зарахувати у строк відбування покарання весь час попереднього ув`язнення за даним кримінальним провадженням з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, як зазначено у висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Міра запобіжного заходу відносно обвинувачених не обиралась.

Керуючись ст.ст. 100, 370, 374 ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі цього закону призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

Його ж визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та на підставі цього закону призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`яти) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання строком 2 (два) місяці таким чином призначивши покарання у виді 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі

Згідно ст.70 ч. 4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком, та призначеного покарання за вироками від 21.12.2023 Київського районного суду м. Одеси та від 09.10.2024 Кілійського районного суду Одеської області визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 за цим вироком покарання, відбуте ним за вироками від 21.12.2023 Київського районного суду м. Одеси та від 09.10.2024 Кілійського районного суду Одеської області, починаючи обчислювати покарання з 28.12.2022.

Відповідно до положень, передбачених ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахувати у строк покарання період перебування ОСОБА_7 під вартою з 20.11.2015 по 12.08.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі цього закону призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Його ж визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та на підставі цього закону призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст.70 ч. 4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком, та призначеного покарання за вироком від 06.09.2019 Кілійського районного суду Одеської області - визначивши ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Зарахувати у строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_6 за цим вироком покарання, відбуте ним за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 06.09.2019 року.

Відповідно до положень, передбачених ч.5 ст.72 КК в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахувати у строк покарання період перебування ОСОБА_6 під вартою з 20.11.2015 по 12.08.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_6 за епізодом від 19.09.2013 із ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України визнавши його винним.

У відповідності до вимог статей 49 та 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку із закінченням строку давності.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 відбув призначене судом покарання за цим вироком, суд вважає необхідним звільнити його від призначеного покарання, як такого, що повністю відбув його, звільнивши його з під варти у залі суду.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка утримується під вартою з моменту вручення копії вироку. Негайно вручити копію вироку, після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1