Провадження №11-кп/801/83/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисниці ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000172 від 14.02.2020,

за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2024 року,

яким ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженку м. Вінниці, зареєстровану та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, із вищою освітою, одружену, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше несудиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком визнано винуватою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 2500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Звільнено ОСОБА_10 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України та ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Визнано винуватою ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59500 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Згідно з вироком судом установлено, що відповідно до наказу від 24.12.2019 № 65 о/с ОСОБА_10 призначено на посаду старшого державного ревізора-інспектора Вінницького відділу податків і зборів з юридичних осіб управління податкового адміністрування.

Згідно з витягом з наказу від 21.12.2020 № 4-о ОСОБА_10 призначено в порядку переведення з Головного управління ДПС у Вінницькій області до Головного управління ДПС у Вінницькій області, як відокремленого підрозділу ДПС з 22.12.2020 на посаду старшого державного ревізора-інспектора територіального відділу камеральних перевірок управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків.

Так, відповідно до постанови КМУ № 537 від 19.06.2020, наразі проходить процес реорганізації Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області в Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_10 є службовою особою правоохоронного органу.

Відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області № 7068/5/02-32-10-00-17 від 23.03.2021, установлено, що бухгалтерський облік установи ГУ ДПС у Вінницькій області ведеться централізовано без поділу на облік окремих структурних підрозділів (управлінь, відділів та секторів, які в зв`язку з реорганізацією та зміною структури постійно змінюють назви та підпорядкування). Для забезпечення потреб установи у 2020 році проведено процедури по закупівлі товарів відповідно до укладених договорів, в тому числі закупівля: поштових марок на загальну суму 5699991 грн; поштових конвертів на загальну суму 66499,80 грн; паперу на загальну суму 332200,80 грн та канцтоварів на загальну суму 89899,64 грн. Після використання усіма підрозділами ГУ залишки даної продукції станом на 01.01.2021 забезпечують потребу для діяльності установи до проведення наступних процедур закупівель, а саме залишок: поштових марок складає - 2539625,25 грн; поштових конвертів - 45416,89 грн; паперу - 151 180,56 грн та канцтоварів - 76506,55 грн. Службові записки від управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Вінницькій області про необхідність закупівлі канцелярської продукції не надходили.

ОСОБА_10 , будучи старшим державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Вінницького управління податкового адміністрування, здійснюючи сервісне обслуговування платників, маючи корисливий мотив та з метою поліпшення свого майнового становища, приблизно у лютому 2020 (точна дата не встановлена), реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, після знайомства в телефонному режимі із бухгалтером ПВМП «Горняк» () ОСОБА_11 та налагодження з нею довірливих стосунків, надала останній консультації щодо правильності оформлення звітних документів, оформлення та подачі податкової звітності, після чого, являючись повністю забезпеченою канцелярськими засобами та товарами для здійснення своєї службової діяльності, упродовж декількох днів у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_11 текстове повідомлення з проханням про надання їй грошових коштів на канцелярські товари у невизначеній сумі, шляхом переказу на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 , зазначений у цьому ж повідомленні.

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_11 добровільно 27.02.2020 0 16 год 09 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими остання заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Окрім того, заволодівши грошовими коштами бухгалтера ПВМП «Горняк» ОСОБА_11 в розмірі 300 грн шляхом зловживання довірою, являючись повністю забезпеченою канцелярськими засобами та товарами для здійснення своєї службової діяльності, усвідомлюючи протиправність і незаконність своїх дій та розраховуючи на те, що повторне вчинення аналогічного правопорушення таким же способом не буде виявлене правоохоронними органами завдяки незначним сумам та налагодженню довірливих стосунків із бухгалтерами та керівниками обслуговуваних підприємств, ОСОБА_10 вирішила систематично, зловживаючи довірою, вводити їх в оману з метою заволодіння їхнім майном, а саме висувати прохання про надання їй грошових коштів на канцелярські товари, потреби у яких вона не мала.

З цією метою, орієнтовно 25.03.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків із бухгалтером ТОВ «Мінерал СГ» () ОСОБА_12 , ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_13 текстове повідомлення з проханням про надання їй допомоги на канцелярські потреби. У відповідь ОСОБА_14 запропонувала ОСОБА_10 надати канцелярський папір, однак остання повідомила про необхідність перерахувати 300 грн на її банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 , який вона вказала у повідомленні.

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_12 добровільно 25.03.2020 0 09 год 19 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 25.03.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «ЛВ Транс» () ОСОБА_15 . В телефонній розмові, після надання консультаційних послуг ОСОБА_10 висловила ОСОБА_15 прохання про надання їй грошових коштів на канцелярські товари у невизначеній сумі і після отримання згоди останньої у месенджері «Вайбер» надіслала текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_15 добровільно попросила свою знайому ОСОБА_16 здійснити перерахунок 300 грн на банківський картковий рахунок, зазначений ОСОБА_10 . На прохання ОСОБА_15 , 25.03.2020 о 10 год 42 хв ОСОБА_16 перерахувала на банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 14.04.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Садлогістик» () ОСОБА_17 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_17 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_17 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_17 добровільно 14.04.2020 о 19 год 45 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 28.04.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «ЛВ Транс» () ОСОБА_15 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_15 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_15 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_15 добровільно 28.04.2020 о 10 год 00 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 07.05.2020 після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Некст Агро» () ОСОБА_18 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_18 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_18 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеним ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_18 добровільно 07.05.2020 o 08 год 35 хв перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 21.05.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Кріон-авто» () ОСОБА_19 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_19 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_19 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_19 добровільно, з відома та за погодженням з директором ТОВ «Кріон-авто» ОСОБА_20 , 21.05.2020 об 11 год 29 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1000 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 29.05.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ПВМП «Горняк» () ОСОБА_11 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_11 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_11 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_11 добровільно, 29.05.2020 о 10 год 48 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 25.06.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, надіслала бухгалтеру ТОВ «Мінерал СГ» () ОСОБА_12 у месенджері «Вайбер» текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_12 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_12 добровільно, 25.06.2020 об 11 год 30 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 03.07.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Садлогістик» () ОСОБА_17 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_17 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_17 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_17 добровільно, 03.07.2020 о 08 год 41 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 200 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 03.07.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ПВМП «Горняк» () ОСОБА_11 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_11 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_11 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_11 добровільно, 03.07.2020 о 10 год 12 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 27.07.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «ЛВ Транс» () ОСОБА_15 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_15 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_15 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_15 добровільно, 27.07.2020 о 15 год 24 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб`єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 03.08.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Кріон-авто» () ОСОБА_19 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_19 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_19 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_19 , добровільно, з відома та за погодженням з директором ТОВ «Кріон-авто» ОСОБА_20 , 03.08.2020 об 11 год 44 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 500 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 31.08.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ПВМП «Горняк» () ОСОБА_11 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_11 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_11 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_11 добровільно, 31.08.2020 об 11 год 50 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 14.09.2020 після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Некст Агро» () ОСОБА_18 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_18 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_18 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеним ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_18 добровільно, 14.09.2020 0 15 год 34 хв перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, яким ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 15.09.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Мінерал СГ» () ОСОБА_12 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_12 текстове повідомлення з проханням допомогти грошовими коштами для придбання канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_12 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_12 добровільно, 15.09.2020 о 14 год 33 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 17.09.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Асток В» () ОСОБА_21 . Після надання консультаційних послуг та допомоги у складанні уточнюючої декларації з податку на додану вартість, в телефонній розмові ОСОБА_10 висловила ОСОБА_21 прохання допомогти грошовими коштами для закупівлі канцелярських товарів. ОСОБА_21 повідомила, що може придбати пачку паперу або перерахувати кошти на картку, після чого ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_21 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_21 добровільно, 18.09.2020 о 12 год 07 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 100 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 06.10.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Сіті хауз» () ОСОБА_22 та в телефонній розмові висловила прохання допомогти їй грошовими коштами в сумі 300 грн для закупівлі канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_22 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_23 добровільно, 06.10.2020 о 09 год 36 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 08.10.2020 після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Некст Агро» () ОСОБА_18 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_18 текстове повідомлення з проханням допомогти їй грошовими коштами для закупівлі канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_18 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеним ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_18 добровільно, 08.10.2020 о 12 год 24 хв перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 23.10.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ПВМП «Горняк» () ОСОБА_11 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_11 текстове повідомлення з проханням допомогти їй грошовими коштами для закупівлі канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_11 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_11 добровільно, 23.10.2020 о 12 год 46 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 02.11.2020 після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Некст Агро» () ОСОБА_18 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_18 текстове повідомлення з проханням допомогти їй грошовими коштами для закупівлі канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер надіслала ОСОБА_18 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеним ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_18 добровільно, 02.11.2020 о 08 год 36 хв перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 300 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання, яких вона обслуговує, орієнтовно 11.11.2020, після тривалого спілкування та налагодження довірливих стосунків, зателефонувала до бухгалтера ТОВ «Садлогістик» () ОСОБА_17 . Після надання консультаційних послуг та завершення телефонної розмови ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_17 текстове повідомлення з проханням допомогти їй грошовими коштами для закупівлі канцелярських товарів. Отримавши згоду ОСОБА_10 у месенджері «Вайбер» надіслала ОСОБА_17 текстове повідомлення з номером власного банківського карткового рахунку № НОМЕР_2 .

Будучи введеною ОСОБА_10 в оману, ОСОБА_24 добровільно, 11.11.2020 о 13 год 29 хв перерахувала на картковий рахунок № НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 200 гривень, якими ОСОБА_10 повторно заволоділа та розпорядилася ними на власний розсуд.

Таким чином, старший державний ревізор-інспектор відділу податків і зборів з юридичних осіб Вінницького управління податкового адміністрування ОСОБА_10 в період з березня по листопад 2020 повторно заволоділа чужими коштами шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання ТОВ «Сіті хауз» (), ТОВ «Асток В» (), ТОВ «Кріон-авто» (), ТОВ «Некст Агро» (), ТОВ «Садлогістик» (), ТОВ «ЛВ Транс» (), ТОВ «Мінерал СГ» (), ПВМП «Горняк» (), яких вона обслуговує, в загальній сумі 6700 грн, після отримання яких, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розпорядилася ними на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначила, що вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях взагалі не визнає та на підставі ст.63 Конституції України відмовилася від надання показань.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_10 судом першої інстанції кваліфіковано за першим епізодом за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство);

за другим епізодом за ч. 2 ст. 190 КК України як шахрайство, вчинене повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_9 просить скасувати вирок Вінницького міського суду від 15.05.24 в справі №127/20979/21 (кримінальне провадження №0000172) повністю та постановити судове рішення, яким закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_10 складу злочину на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

На переконання апелянтки, судом при постановленні вироку допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тому висновки, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вплинули на вирішення питання про невинуватість обвинуваченої.

Основні доводи апеляційної скарги:

-стороною обвинувачення порушено вимоги ст.219, 276 КПК України під час повідомлення про підозру ОСОБА_10 , а тому пред`явлене обвинувачення є незаконним. Зокрема, 12.11.2020 встановлено підозрювану особу у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - ОСОБА_10 про що свідчить запис у витягу з ЄРДР №2, який долучено судом до матеріалів справи за клопотанням захисту, тому повідомлення про підозру повинно бути датовано 12.11.2020, а відповідно і вручено 12.11.2020. Натомість повідомлення про підозру ОСОБА_10 за ч.3 ст.368 КК України датовано та вручено лише 14.05.2021;

- усі процесуальні дії, які проведені в кримінальному провадженні №0000172 від 14.02.2020. за ч.3 ст.368 КК України стосовно ОСОБА_10 при відкритому кримінальному провадженні №0000387 від 16.11.2020 за ч.3 ст.368 КК України є незаконними, а постанова прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_25 від 18.11.2020 про обґєднання кримінальних проваджень №0000172 від 14.02.2020 та №0000387 від 16.11.2020 є сфальсифікованою та виготовленою з метою прикриття незаконності процесуальних дій здійснених стосовно ОСОБА_10 ;

- ухвалою Хмельницького міськрайсуду від 26.11.2020 слідчій ОСОБА_26 надано дозвіл на вилучення копій документів, які містять банківську таємницю, а саме: відомості платіжної картки № НОМЕР_2 (в т.ч. дата відкриття та закриття з зазначенням прізвища, імґя та по-батькові, ідентифікаційного коду і т.д. та виписки по руху коштів із цього рахунку). Натомість, як убачається з протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 16.12.2020 (т.1 а.с.227, 229), слідча ОСОБА_26 , ознайомившись у банківській установі з документами, які зазначені у резолютивній частині ухвали слідчого судді, замість вилучення копій документів, які б були належним чином засвідчені, як копія документу, відповідними посадовими особами, незаконно, без дозволу суду, вилучила компакт диск «Alorus» CD-R 700мб/80min із «запитуваною» інформацією. Більш того, з опису речей та документів, які були вилучені (додаток до протоколу від 16.12.2020 та матеріалів кримінального провадження вбачається, що вилучення компакт диску проведено без його упакування для надійного збереження, опечатування та без засвідчення підписами понятих (осіб, які брали участь у проведенні огляду);

-у протоколі огляду речей від 30.12.2020 (т.1 а.с.230), який провів ст. о/у в ОВС 2 сектору ВБКОЗ Управління СБ України у Вінницькій області капітаном ОСОБА_27 за участю спеціаліста, зазначено, що в ході проведення слідчої дії проводився огляд документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 26.11.2020, однак фактично слідча не вилучала документи, які були зазначені в ухвалі суду, а лише вилучила компакт диск, який, виходячи із змісту протоколу, не оглядався. Крім того, з додатку до протоколу огляду речей від 30.12.2020 (а.с.1 т.2) та супровідного листа від 30.12.2020 №51/14125-1562ві про виконання доручення №24/89-14-01-01-20 від 17.12.2020 вбачається, що замість CD-R компакт диску, повернуто DVD-R компакт диск. Також зазначає, що відповідно до доручення слідча надала право вчиняти негласну слідчу дію, що підтверджується посиланням в її дорученні на ст.246 КПК України, у той же час ст. о/у ОСОБА_27 , в порушення ч.2 ст.41 КПК України, вчинив дію, передбачену ст.237 КПК України, на що не був уповноважений слідчою. Звертає увагу, що відповідно до протоколу огляду від 30.12.2020, було оглянуто документ - банківську карту № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_10 , а не ОСОБА_10 та рух коштів по ній. Зазначені вище обставини свідчать про недопустимість доказів - протоколу огляду речей від 30.12.2020, протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.12.2020, доручення №24/89-14-01-01-20 від 17.12.2020, а також вилученого слідчою компакт диску «Alorus» CD-R 700мб/80min. Більш того, жодного доказу, який би підтверджував, що картка за номером НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБаннк» належить ОСОБА_10 в матеріалах справи не має, а тому суд безпідставно покладено даний недопустимий доказ (протокол) в основу обвинувачення;

- вказує, що недопустимим доказом є протокол огляду речей від 3.02.2021 (т.3 а.с.9) - огляду мобільного телефону, який нібито добровільно надала ОСОБА_22 , оскільки в протоколі не зазначено: взагалі про проведення фотографування фото екрану телефону і номер абонентської картки телефону та індивідуальний номер, який допомагає ідентифікувати телефон, що був предметом фотографування. Також у протоколі не зазначено ким і за допомогою якого пристрою проводилось фотографування, в додатку в протоколі не вказано фото екрану якого мобільного телефону додано, на скількох аркушах. На доданих до протоколу фото з екрану мобільного телефону не вказано додатком до якого протоколу є дані фото, самі фото не підписані особою, яка вчиняла огляд речей та особою, якій належить телефон. Дана процесуальна дія вчинена неповноважною особою. У протоколі зазначено, що огляд речей проводиться ст. о/у в ОВС 2 сектору ВБКОЗ Управління СБ України у Вінницькій області капітаном ОСОБА_27 на підставі доручення №24/89-14-01-01-20 від 17.12.2020 Відповідно до доручення №24/89-14-01-01-20 від 17.12.20р. в ньому не визначено особу, що має право вчиняти дії по ньому. В свою чергу, в дорученні вказано конкретну процесуальну дію, яку має право вчиняти призначена особа. Такою дією є проведення огляду із залученням в разі необхідності відповідних спеціалістів із застосуванням відповідних технічних засобів - оптичного компакт диску «Alorus» CD-R 700мб/80min. на якому міститься інформація, що містить банківську таємницю;

-суд не дав оцінки твердженням захисту про те, що ОСОБА_28 та інші потерпілі не знали ОСОБА_10 і спілкувались з нею лише по телефону про що засвідчила в т.ч. ОСОБА_28 , а без проведення фоноскопічної експертизи, яка б встановила, що розмову вела саме ОСОБА_10 та при відсутності доказу, який би підтвердив, що розмову та переписку вела саме ОСОБА_10 висновок суду, що розмову по телефону вела ОСОБА_10 лише зі слів ОСОБА_28 свідчить про його невідповідність фактичним обставинам справи, адже на досудовому слідстві не перевірено, а відповідно достеменно не встановлено чи дійсно розмови по телефону вела ОСОБА_10 , як і не встановлено чи належав телефон за № НОМЕР_3 ОСОБА_10 ;

- суд безпідставно як на доказ вини обвинуваченої послався на дослідження ним письмових заяв про визнання потерпілими ОСОБА_21 від 19.03.2021, ОСОБА_11 від 19.03.2021, ОСОБА_15 від 14.07.2021, ОСОБА_12 від 30.07.2021, ОСОБА_20 від 23.07.2021, ОСОБА_22 від 29.07.2021, ОСОБА_18 від 30.06.2021, ОСОБА_17 від 29.06.2021, у яких останні просять визнати їх потерпілими, а також на їх покази в суді;

- стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який відповідно до умов договорів підтверджує факт поставки товарів, а саме паперу (накладна, замовлення, рахунки про оплату, тощо), як і не надано жодного доказу про надання обвинуваченій будь-яких канцтоварів для забезпечення виконання нею своїх службових обов`язків;

- вказує, що протоколи огляду речей від 01.04.2021, а саме телефонів ОСОБА_17 та ОСОБА_12 є неналежними та недопустимими доказами, оскільки в них не зазначено номер абонентської картки телефонів та індивідуальні номери, які допомагають ідентифікувати телефони, що були предметом огляду та фотографування. До протоколів огляду додано фото, які є додатками до протоколу огляду від 01.03.2021,однак протоколи огляду складено 01.04.2021, а тому вказане свідчить, що дані фото не можуть бути доказом у даному кримінальному провадженню, позаяк вони стосуються протоколу огляду від 01.03.2021р, які в матеріалах справи відсутні;

- звертає увагу на те, що визнаючи ОСОБА_10 винною в інкримінованому їй обвинуваченні, суд у підтвердження її вини, посилається на протокол від 20.10.2020 за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії за кримінальним провадженням №0000172 від 14.02.2020. У той же час, протокол від 20.10.2020 (а.с.31 т.4) за результатами проведення негласної (слідчої) розшукової дії за кримінальним провадженням №0000172 від 14.02.2020 не може бути використаний, як доказ у даному кримінальному провадженні, оскільки він стосується ОСОБА_10 , а не обвинуваченої - ОСОБА_10 .

Позиції сторін кримінального провадження

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_9 та обвинувачена ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту, просив залишити її без задоволення, а вирок - без змін.

Потерпілі ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 про судовий розгляд повідомлялися належним чином, заяв про відкладень судового засідання не подавали. Потерпіла ОСОБА_21 та ОСОБА_20 подали заяви про проведення судового розгляду у їх відсутність.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_10 та захисниці ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, у ній зазначених, міркування прокурора ОСОБА_8 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вважавши рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченій останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав, зазначених у апеляційній скарзі, та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегією суддів установлено, що вказаних вимог Закону судом першої інстанції не дотримано, оскільки судом фактично було допущено неповноту судового розгляду, а його висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того, допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме, усупереч п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за наявності підстав для закриття провадження в кримінальній справі його не було закрито.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, стороною обвинувачення ОСОБА_10 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) за кваліфікуючою ознакою шахрайство, вчинене повторно.

Однак, із таким обвинуваченням, як і з вироком суду першої інстанції, колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Диспозицією ст. 190 КК України передбачено відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). При цьому, частиною 2 вказаної статті передбачено вчинення тих самих дій повторно.

Разом з цим, зловживання довірою як спосіб шахрайства становить собою недобросовісне користування довірою з боку потерпілого. Довіра, якою зловживає шайхрай, може породжуватися дружніми стосунками, знайомством, службовими відносинами, іншими цивільно-правовими відносинами тощо.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 6.11.09 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зловживання довірою (недобросовісне використання довіри потерпілого) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності чи обов`язковості передачі їй майна або права на нього.

Колегія суддів також зазначає, що особливості шахрайства полягають у тому, що потерпілий, будучи введеним в оману, зовні добровільно передає винному майно або право на майно, вважаючи, що це є правомірним, необхідним або вигідним для нього, що він зобов`язаний це зробити. Тому зловживання довірою за часом передує передачі майна або права на майно і викликає у потерпілого усвідомлення правомірності такої передачі.

Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Відсутність хоча б одного зі складових елементів шахрайства, у тому числі об`єктивної чи суб`єктивної сторони, означає, що дії осіб, поведінка яких оцінюється, можуть бути в іншій юридичній площині, ніж кримінальна.

У цій справі місцевий суд, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження висунутого ОСОБА_10 обвинувачення, установив, що вони доводять наявність у діянні обвинуваченої складу інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Зокрема, такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі: показань потерпілих ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , свідка ОСОБА_29 , а також письмових доказів.

Однак, на переконання колегії суддів, висновки суду не підтверджуються вказаними доказами, дослідженими під час судового розгляду, а навпаки у своїй сукупності з іншими доказами, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, спростовують такі його висновки.

Аналіз показань потерпілих свідчить про обґрунтованість висловленої позиції сторони захисту щодо відсутності скарг від потерпілих на дії обвинуваченої ОСОБА_10 , а також відсутність у останньої умислу на вчинення шахрайства шляхом зловживання довіри.

Зокрема, заяви про вчинення кримінального правопорушення потерпілі написали на прохання слідчого. Кошти потерпілі перераховували добровільно, достеменно знаючи, що така передача коштів для них не є обов`язковою. Окрім того, потерпілі не вважали, що за перерахування коштів для них буде якась вигода або ж якісь негативні наслідки у разі відмови їх перерахувати.

Разом з цим, обґрунтовуючи вину обвинуваченої ОСОБА_10 на вчинення шахрайства, місцевий суд послався, зокрема на : показання потерпілих, свідка та протоколи оглядів телефонів потерпілих, а саме наявних у них переписок у «Вайбер» з особою, яка ідентифікована як ОСОБА_10 , у яких обвинувачена просить допомогти їй грошовими коштами для придбання канцелярських товарів та паперу шляхом їх перерахування на вказаний нею картковий рахунок; протокол за результатами проведення Н (С) РД щодо зняття інформації з абонентського номера НОМЕР_4 , яким користувалась ОСОБА_10 , де зафіксовано телефонні розмови обвинуваченої з потерпілими, під час яких ОСОБА_10 просила надати їй грошову допомогу для придбання канцелярських товарів та паперу; протокол огляду, предметом якого були документи про рух коштів за карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка належить обвинуваченій; повідомлення начальника ГУ ДПС у Вінницькій області про те що ГУ ДПС у Вінницькій області у 2020 році в повному обсязі було забезпечене, в тому числі й канцелярськими товарами та папером і навіть після використання усіма підрозділами ГУ станом на 01.01.2021 наявні залишки даної продукції. Також в даному повідомленні йдеться про те, що у 2020 році відповідні службові записки від управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ про необхідність закупівлі канцелярської продукції не надходили.

Виходячи з наведеного, суд зазначив у вироку, що наведені показання потерпілих та свідка, а також протоколи процесуальних дій з додатками, відповідні повідомлення ГУ ДПС у Вінницькій області підтверджують вчинення обвинуваченою ОСОБА_10 саме шахрайських дій по відношенню до потерпілих шляхом зловживання їхньою довірою і таким способом заволодіння грошовими коштами, які є власністю потерпілих, оскільки наміру повертати отримані кошти в обвинуваченої не було, що свідчить про наявність у її діях прямого умислу.

Однак, на підтвердження зазначеного вище, матеріали даного кримінального провадження, на переконання колегії суддів, не містять доказів умислу ОСОБА_10 на вчинення шахрайських дій стосовно потерпілих шляхом зловживання їхньою довірою.

З матеріалів даного кримінального провадження судовою колегією було встановлено , що потерпілі ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 з обвинуваченою ОСОБА_10 спілкувалися по телефону, деякі із потерпілих з обвинуваченою навіть особисто не бачилися, предмет їх спілкування зводився виключно до обговорення звітної документації, яку подають платники податків у електронному вигляді, на що обвинувачена ніяк не могла впливати. Також їх спілкування зводилося до обговорення та корегування неточностей у звітності.

З огляду на це, фактичні обставини даного провадження, на переконання колегії суддів, наврядчи дозволять вести мову про вчинення обвинуваченою ОСОБА_10 шахрайства шляхом зловживання довірою потерпілих, оскільки потерпілі та обвинувачена під час обговорення питань, які стосувалися фінансової звітності тощо, керувалися у першу чергу не відносинами довіри, а документами, які подавали потерпілі, та вимогами, установленими до ведення та оформлення фінансової звітності тощо.

Так, стороною обвинувачення потерпілими у кримінальному провадженні визнані ОСОБА_21 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 .

Разом з тим, у обвинувальному акті ОСОБА_10 сторона обвинувачення інкримінувала заволодіння чужими коштами шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання ТОВ «Сіті хауз» (), ТОВ «Асток В» (), ТОВ «Кріон-авто» (), ТОВ «Некст Агро» (), ТОВ «Садлогістик» (), ТОВ «ЛВ Транс» (), ТОВ «Мінерал СГ» (), ПВМП «Горняк» ().

Проте, суб`єкти господарювання - це фізичні особи - підприємці чи організації, які на основі юридично відокремленого майна в межах своєї господарської компетенції безпосередньо здійснюють господарську діяльність і використання її результатів або управлінську діяльність в економіці.

Однак, на вказану обставину суд першої інстанції не звернув увагу, а просто обмежився копіюванням обставини з обвинувального акта про те, що обвинувачена ОСОБА_10 в період з березня по листопад 2020 повторно заволоділа чужими коштами шляхом зловживання довірою суб?єктів господарювання ТОВ «Сіті хауз» (), ТОВ «Асток В» (), ТОВ «Кріон-авто» (), ТОВ «Некст Агро» (), ТОВ «Садлогістик» (), ТОВ «ЛВ Транс» (), ТОВ «Мінерал СГ» (), ПВМП «Горняк» (), яких вона обслуговує, в загальній сумі 6700 грн, після отримання яких, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розпорядилася ними на власний розсуд.

При цьому колегія суддів також бере до уваги і те, що позиція суду першої інстанції та сторони обвинувачення щодо умисних дій обвинуваченої ОСОБА_10 , значною мірою будується на тому, що відповідно до повідомлення начальника ГУ ДПС у Вінницькій області, ГУ ДПС у Вінницькій області у 2020 році управління в повному обсязі було забезпечене, у тому числі й канцелярськими товарами та папером і навіть після використання усіма підрозділами ГУ станом на 01.01.2021 наявні залишки даної продукції, у 2020 році відповідні службові записки від управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ про необхідність закупівлі канцелярської продукції не надходили.

Однак, судом першої інстанції не взято до уваги те, що відповідно до наданих договорів на підтвердження забезпеченості обвинуваченої канцтоварами, необхідними для виконання нею службових обов`язків, стороною обвинуваченням надано договори купівлі-продажу від 29.01.2020, 29.12.2020, 17.12.2020, 24.07.2020, 17.12.2020, 22.05.2020, 29.12.2020, 23.06.2020, 28.12.2020.

Так, договір №8 від 29.01.2020 підтверджує факт придбання поштових марок, а не закупівлю паперу та інших канцтоварів, необхідних для забезпечення належного виконання службових обов`язків. Договір №23-09-546-1038 від 29.12.2020 підтверджує факт придбання поштових марок та маркованих конвертів, а не закупівлю паперу та інших канцтоварів, необхідних для забезпечення належного виконання службових обов`язків ОСОБА_10 . Крім того, договір укладено лише в кінці 2020 року, а відповідно в період з 1.01.2020 по 28.12.2020 поставок за цим договором не могло бути, тому даний договір не підтверджує факт забезпечення ОСОБА_10 канцтоварами та папером. Договір №294 від 17.12.2020 підтверджує факт придбання швидкозшивачів паперових та пластикових, папок на кнопках, інших папок, а не закупівлю паперу та інших канцтоварів, необхідних для забезпечення належного виконання службових обов`язків ОСОБА_10 . Крім того, договір укладено лише в кінці 2020 року, а відповідно в період з 1.01.2020 по 16.12.2020 поставок за цим договором не могло бути, тому даний договір не підтверджує факт забезпечення ОСОБА_10 канцтоварами та папером. Договір №2407 від 24.07.2020 відповідно до п.1.1. даного договору продавець зобов`язався поставити ДПС папір для друку до 31.12.2020. У той же час, стороною обвинувачення не надано жодного доказу про виконання зобов`язань із поставки товарів (накладна, тощо, а тим більше не надано замовлення ГУ ДПС у Вінницькій області на поставку товару, як це встановлено п.4.3 договору). Договір №1248 від 17.12.2020 стосується поставки офісного устаткування та канцелярського приладдя. Стороною обвинувачення не надано доказів поставки товарів за цим договором (видаткова накладна продавця, як це передбачено п.3.1. договору) Крім того, договір укладено лише в кінці 2020 року, а відповідно в період з 1.01.2020 по 16.12.2020 поставок за цим договором не могло бути, тому даний договір не підтверджує факт забезпечення ОСОБА_10 канцтоварами та папером. Договори №23-09-250-498 від 22.05.2020, №23-09-918-1021 від 29.12.2020, №188 від 23.06.2020, №84 від 28.12.2020 та №23-06-237-573 стосуються поставок поштових марок та конвертів, а не канцтоварів або паперу.

На переконання колегії суддів, стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який відповідно до умов договорів підтверджує факт поставки товарів (накладна, замовлення, рахунки про оплату, тощо), як і не надано жодного доказу про надання обвинуваченій будь-яких канцтоварів для забезпечення виконання нею своїх службових обов`язків.

Ураховуючи наведене, висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої не можна визнати обґрунтованим, а оскаржуване рішення законним.

Зрештою матеріали даного кримінального провадження не містять доказів умислу ОСОБА_10 на вчинення шахрайських дій, тобто в діях ОСОБА_10 відсутня суб`єктивна сторона шахрайства, яка характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції особа вважається невинуватою в скоєнні злочину й не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Такі ж положення містяться у ст. 17 КПК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Крім того, у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Так, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Презумпція невинуватості є одним з основних принципів сучасного кримінального провадження. Крім того, це положення закріплено в п. 2 ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального правопорушення вважається невинним доти, доки його вина не буде встановлена в законному порядку.

Таким чином, з наведеного вище, убачається, що в діях обвинуваченої ОСОБА_10 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України.

За таких підстав, апеляційна скарга захисниці ОСОБА_9 , підлягає до задоволення, а обвинувальний вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України, скасуванню, із закриттям кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю у її діях складу кримінальних правопорушень.

Окрім того, під час судового розгляду апеляційної скарги колегією суддів також установлено, що з 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX., а тому частина інкримінованих діянь обвинуваченій не є кримінально караними.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 17, 284, 404, 405, 407, 409, 417, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2024 року стосовно обвинуваченої ОСОБА_10 за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України - скасувати і кримінальне провадження закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4