Справа № 638/8395/25
Провадження № 1-в/638/548/25
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 ,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 29 травня 2023 року Київським районним судом міста Харкова за 4.1 ст. 360, ч.2 ст. 360, 4.4 ст. 185, ст. ст. 70, 72 КК України до 5 років позбавлення волі.

Початок строку покарання рахувати з дня ухвалення вироку - 29.05.2023 року.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати до строку покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув?язнення (тримання під вартою) 3 24.03.2023 року по 28.05.2023 року, із розрахунку день за день.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Початок строку: 29 травня 2023 року. Кінець строку: 25 березня 2028 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 29 травня 2023 року Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме 5 епізодів:

22 жовтня 2022 року, приблизно о 17 год. 40 хв. на суму 1 514,12 гривень;

??04 листопада 2022 року на суму 1 049,07 гривень;

??17 грудня 2022 року на суму 1 796,71 гривень;

??10 березня 2023 року на суму 1 603,53 гривень;

??16 березня 2023 року на суму 556,06 гривень.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року N? 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Представник установи виконання покарань у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

??01.01.2022 становить 2 481 грн.;

?10.01.2023 становить 2 684 грн.

Таким чином дії ОСОБА_5 за вироком Київського районного суду міста Харкова від 29 травня 2023 року слід кваліфікувати за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку з чим, установа виконання покарань просить звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначеного вироком Київського районного суду міста Харкова від 29 травня 2023 року за епізодами, які мали місце 22 жовтня 2022 року, приблизно о 17 год. 40 хв.; 04 листопада 2022 року, 17 грудня 2022 року; 10 березня 2023 року; 16 березня 2023 року.

Представник установи виконання покарань клопотання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 360, ч.2 ст. 360, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 360 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі,

- за ч.2 ст. 360 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі,

- за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання покарання менш суворого більш суворим призначити остаточно ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення за ч 4 ст. 185 КК України:

22 жовтня 2022 року, приблизно о 17 год. 40 хв. на суму 1 514,12 гривень;

04 листопада 2022 року на суму 1 049,07 гривень;

17 грудня 2022 року на суму 1 796,71 гривень;

10 березня 2023 року на суму 1 603,53 гривень;

16 березня 2023 року на суму 556,06 гривень.

Згідно положень ч. ч. 2,3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Згідно зі статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет Україні на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2023 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684 гривні.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

1 січня 2022 - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні;

1 січня 2023 - 2684 гривні.

Засуджений за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року вчинив злочини, розмір матеріальної шкоди яких на день вчинення правопорушення не перевищував розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Враховуючи те, що ОСОБА_5 за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року завдав потерпілим матеріальну шкоду 22 жовтня 2022 року, приблизно о 17 год. 40 хв., 04 листопада 2022 року, 17 грудня 2022 року, 10 березня 2023 року, 16 березня 2023 року злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна, то вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначених покарань на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

В іншій частині вирок Київського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року залишається без змін.

За таких обставин, клопотання установи виконання покарань є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінального покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року, за ч 4 ст. 185 Кримінального кодексу України за епізодами, які мали місце 22 жовтня 2022 року, приблизно о 17 год. 40 хв., 04 листопада 2022 року, 17 грудня 2022 року, 10 березня 2023 року, 16 березня 2023 року, у зв`язку з усуненням караності вчинених ним діянь.

В іншій частині вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складений 23.06.2025.

Суддя ОСОБА_1