КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/237/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 404/3826/25 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ст.309 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

переглянула у письмовому провадженні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.04.2025, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, не одруженого, без утриманців, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця ЗСУ, військова частина НОМЕР_1 (самовільно залишив частину), місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 20 години 30 хвилин 19.04.2025 до 20 години 30 хвилин 17.06.2025, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Кропивницького РУП Головного управління національної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді місцевого суду, у межах кримінального провадження № 0001013 від 19.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 п. 5) ч. 2 ст. 115 КК України, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 Збройних Сил України, 19.04.2025 приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_9 , який перебував на території вказаного домоволодіння, діючи умисно та цілеспрямовано, реалізовуючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 , дістав гранату «Ф-1», усвідомлюючи загально-небезпечний спосіб реалізації свого умислу та наражаючи на небезпеку життя інших присутніх на подвір`ї осіб, витягнув з гранати чеку та кинув її у напрямку потерпілого ОСОБА_9 на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , внаслідок чого граната спричинила вибух.

Від вибуху гранати, потерпілий ОСОБА_9 отримав легкі уламкові поранення лівої руки, однак, з причин, які не залежали від волі ОСОБА_6 , не заподіяла смерті потерпілому та присутнім на території домоволодіння особам.

Підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 оголошено 20.04.2025; повідомлення про нову підозру вручене 21.04.2025.

Слідчим суддею розглянуто клопотання слідчого, задоволено це клопотання і застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, які є тяжким та особливо тяжким.

Враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, родинні зв`язки із батьком, групу інвалідності, сталі соціальні зв`язки.

Встановлено й наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватись від досудового розслідування та/або суду, чинити незаконний вплив на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Із судовим рішенням слідчого судді не погоджується сторона захисту, адвокат ОСОБА_5 , який здійснює захист підозрюваного, оскаржує ухвалу слідчого судді і в апеляційній скарзі просить скасувати її, задовольнити клопотання слідчого частково, застосувати щодо ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що клопотання слідчого не містить достатніх доводів на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та на обґрунтування підозри ОСОБА_6 . Вважає підозру необґрунтованою, не погоджується із зазначенням сторони обвинувачення про хуліганський мотив злочину, оскільки мотив злочину необхідно відрізняти від емоційних станів особи під час вчинення злочину. Підозрюваний ОСОБА_6 вказував, що мав контузію, потерпілий застосовував до нього фізичну силу; ОСОБА_6 намагався залякати потерпілого, з цією метою дістав гранату і кинув її в напрямку потерпілого, в звалище гілок.

Підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки,

Крім того, слідчим суддею не визначено розміру застави.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Учасники судового провадження, будучи повідомленими про дату і час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились.

Адвокатом ОСОБА_5 направлено заяву про розгляд провадження за відсутності сторони захисту. За погодженням із підозрюваним ОСОБА_6 , адвокат клопоче про долучення до матеріалів провадження матеріали, що характеризують особу підозрюваного, а також просить апеляційний розгляд провести за відсутності сторони захисту, підтримуючи подану апеляційну скаргу. / вхідний №3826/25 від 20.05.2025/

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 скерував до Кропивницького апеляційного суду клопотання про здійснення апеляційного розгляду за відсутності прокурора у письмовому провадженні, зауважуючи, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає. /вхідний № 1375/25 від 20.05.2025/

Згідно із ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Також, положення ч. 1 ст. 406 КПК України надають суду апеляційної інстанції право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Отже, беручи до уваги заявлення учасниками судового провадження клопотань про здійснення провадження за їх відсутності,колегія суддів вважає, що проведення апеляційного розгляду можливе за відсутності учасників судового провадження, у письмовому провадженні.

У відповідності до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п. 5) ч. 2 ст. 115 КК України.

Обставини вчинення кримінальних правопорушень, які встановлені натепер органом досудового розслідування, наведені вище за текстом ухвали.

Причетність ОСОБА_6 до інкримінованого кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри) підтверджується наданими прокурором інформацією та фактами, як от: рапортом поліції про отримання заяви про кримінальне правопорушення та фіксування вчинення протиправного діяння від 19.04.2025, протоколом огляду місця події від 19.04.2025, актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 19.04.2025, протоколом обшуку від 19.04.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20.04.2025, довідкою КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги Кропивницької міської ради» про надання первинної медичної допомоги потерпілому ОСОБА_9 із встановленням діагнозу звернення, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 від 20.04.2025, ОСОБА_12 від 20.04.2025, ОСОБА_13 від 20.04.2025, ОСОБА_14 від 20.04.2025.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є умисним, тяжким, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, кримінальне правопорушення, передбачене п. 5) ч. 2 ст. 115 КК України, відноситься до категорії умисних, особливо тяжких, і карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі; злочин інкримінований вчиненням проти життя та здоров`я людини, внаслідок його вчинення спричинено шкоди здоров`ю людини; інкримінований вчиненням при обтяжуючих обставинах.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання: як свідчать дані характеристики по місцю проживання, мешкає із батьками, характеризований по місцю проживання як особа, на яку скарги не надходили, не судимий.

ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , має статус військовослужбовця, однак з 12.08.2024 вважається таким, що самовільно залишив військову частину. Відповідно до довідки ВЛК мав бойове поранення, у 2024 осколкові поранення голови та тіла, акубаротравму.

Наразі підозрюваний ОСОБА_6 безробітний, сталого джерела доходу для існування не має, не одружений і без утриманців. Отже, підозрюваний, фактично, не має досить міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 , зважаючи на тяжкість інкримінованого злочину та усвідомлюючи міру покарання, що може йому загрожувати, будучи особою без міцних соціальних зв`язків, об`єктивно може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (в тому числі на тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях держави).

Зважаючи, що у даному кримінальному провадженні потерпіла сторона та ряд свідків мешкають у безпосередній близькості із обвинуваченим, є його сусідами, потерпілий та свідки є ще не допитаними судом, є ризик незаконного впливу з боку підозрюваного на цих осіб з метою зміни (ненадання) показань щодо відомих їм обставин.

Також, беручи до уваги наведене і те, що досудове розслідування перебуває на початковій його стадії, можливо допускати, що підозрюваний зможе чинити спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на наведені вище обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування.

На думку колегії суддів, застосований щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за наведених обставин, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; тримання підозрюваного під вартою у конкретному випадку виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи; на даній стадії провадження більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити кримінальне провадження.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про безпідставність зазначення сторони обвинувачення про хуліганський мотив злочину, оскільки мотив злочину необхідно відрізняти від емоційних станів особи під час вчинення злочину, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 мав контузію, а потерпілий застосовував до нього фізичну силу, ОСОБА_6 намагався лише залякати потерпілого, з цією метою дістав гранату і кинув її в напрямку потерпілого, але в звалище гілок, наразі оцінці не підлягають, оскільки мотив, мету, наявність умислу, ознак інкримінованого кримінального правопорушення, інші подібні обставини кримінального правопорушення, доведеність винуватості, правильність кваліфікації дій особи встановлюватиме та оцінюватиме суд першої інстанції під час судового слідства у даному кримінальному провадженні. Наразі колегією суддів зважується лише обґрунтованість підозри, а саме, що на даній стадії провадження наявні факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, міг вчинити це правопорушення, а також доцільність у цьому зв`язку та з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Доводи з приводу недостатнього врахування слідчим суддею обставин, передбачених ст. 178 КПК України, спростовуються зазначеним вище. Слідчий суддя, врахувавши тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, встановлені ризики, зазначив, що наявність постійного місця проживання у підозрюваного, підтримання ним родинних зв`язків, не стало стримуючим фактором від вчинення інкримінованих дій.

Відносно незастосування слідчим суддею застави положення п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України наділяють повноваженнями слідчого суддю, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про законність постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 405, 406, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21.04.2025 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 20 години 30 хвилин 19.04.2025 до 20 години 30 хвилин 17.06.2025, без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4