Справа215/6403/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

Учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих

адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника, адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 000026 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.01.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, не одруженого, раніше не судимого, працюючого слюсарем у ТОВ «Промгідротехбуд», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2023 року о 23 годині 35 хвилин водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по сухому асфальтному покриттю проїзної частини по вул. Сергія Колачевського з боку вул. Ковельська в бік вул. Сурікова м. Кривого Рогу зі швидкістю не менш ніж 60,2 км/год, при цьому видимість елементів проїзної частини для водія, передбачена п.п. 1.3, 1.5 Правил дорожнього руху України «Дорожня розмітка», була необмежена.

В цей же час на проїзну частину вул. Сергія Колачевського м. Кривого Рогу Тернівського району м. Кривого Рогу у невстановленому для цього місці зліва направо за напрямком руху «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетинав дорогу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході подальшого руху водій ОСОБА_7 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода на проїзній частині та зменшити швидкість керованого ним автомобіля або зупинитись, щоб дати йому дорогу та таким чином безумовно міг уникнути настання дорожньо-транспортної пригоди, а також її наслідків в будь-якому вигляді, проявив неуважність до змін дорожньої обстановки та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу абизапобігти наїзду на пішохода, в результаті чого на проїжджій частині неподалік буд. 30 по вул. Сергія Колачевського у Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснив наїзд правою передньою частиною автомобіля «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 .

Своїми діями водій автомобіля «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 12.3, 12.4, Правил дорожнього руху України, а також вимоги п.п. 1.5, 1.7, 2.3 б), якими передбачено:

- «1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

-- «1.7. Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи...»

-«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

-12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

-«12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. »

Порушення вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходиться у причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої:

Пішохід ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми голови, тулуба, кінцівок. Відкриту черепно-мозкову травму - садна обличчя, забійні рани лобної та тім`яної області з права, крововилив м`яких тканинах голови перелом основи черепа, крововилив під оболонки та в речовину мозку. Тупа травма тулуба та кінцівок: переломи ребер по декільком анатомічним лініям; розрив селезінки; печінки, двобічний гемоторакс, гемоперитонеум, перелом правої великогомілкової кістки, косо-поперечний перелом правої малогомілкової кістки; косо-поперечний перелом лівої малогомілкової кістки, перелом 10-го остистого відростка, синець лівої кості, садна шиї, грудної клітки, живота, лівого передпліччя та нижніх кінцівок. Ушкодження на тілі трупа як окремо так у сукупності носять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння (Пункт 2.1.3 б,л.о. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», згідно Наказу № 6 від 17.01.1995).

Анатомічна локалізація та морфологічний характер ушкоджень свідчить про те що ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, в короткий проміжок часу один за одним в умовах дорожньо-транспортної пригоди при травмуванні потерпілого який знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні тіла виступаючими частинами рухаючегося автомобіля з первинним контактом з травмуючим предметом передньо-зовнішньо поверхнею правої гомілки (момент утворення перелому правої великогомілкової кістки), подальшим закиданням тіла на капот автомобіля та ударом о частини автомобіля, з подальшим відкиданням тіла потерпілого та ударом о шляхове покриття.

Смерть ОСОБА_9 наступила 07.01.2023 року від сполученої травми голови, тулуба та кінцівок що супроводжувалася переломами кісток скелета, ушкодженнями м`яких тканин та органів трупа. Перебіг травми ускладнився розвитком шоку, що і з`явилося безпосередньою причиною його смерті.

Ці дії ОСОБА_7 кваліфіковані за частиною 2 статті 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе не визнав, позов не визнав в повному обсязі, вказує, що 07.01.2023 приблизно о 23.00 годині рухався по вул.Сурікова, з увімкненим дальнім світлом фар у крайній лівій полосі руху, маючи намір здійснити на перехресті поворот ліворуч. Приблизно на відстані 30 метрів від нього побачив не виразно, за відсутності вуличного освітлення, силует пішохода, який перебував в нерухомомі стані, корпусом розвернутим до нього, від чого в нього скалалося враження що пішоход його пропускає. Коли він відвернув погляд на перехрестя у правий бік, а потім знову погляд направив попереду автомобіля, то раптово побачив перед автомобілем пішохода та одразу відчув удар. Зупинивши автомобіль, став надавати допомогу потерпілому, викликати швидку допомогу та став чекати її приїзду. Як до моменту ДТП так і після, пішоходів не бачив. Вже після ДТП з`явилися дві особи, які поводили себе дивно, перебуваючи в стані сп`яніння. Також зазначив, що якби потерпілий мав при собі ліхтар, то ДТП не сталося.

В судових дебатих вину визнав, після відновлення судом з`ясування обставин обвинувачений надав суду додаткові пояснення. Так в той день, перебуваючи за кермом автомобіля, рухався в бік перехрестя по вул.Сурікова зі швидикістю до 55 км/год, відповідно до показника спідометру у крайній лівій полосі проїзної частини. Приблизно на відстані 10 метрів від його автомобіля, він побачив силует пішохода, який стояв на розмежувальній полосі проїзної частини дороги у нерухомому стані. Потім він перевів погляд далі, на перехрестя відстань до якого приблизно була 20 метрів, для підготовки виконання маневру лівого повороту. Як пішоход опинився перед його автомобілем пояснити не зміг, вказавши, що відчув лише удар передньою частиною автомобіля, після чого зупинив автомобіль. Також пояснив, що в ході досудового розслідування він мав намір надати потерпілій будь-яку допомогу, але остання відмовилася.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 07.01.2023 пізно ввечері, вона разом з чоловіком та сином поверталися додому від друзів, до яких приносили вечерю. Вона з сином йшли поруч, а чоловік йшов позаду на відстані приблизно 3-5 метрів, оскільки він затримався спілкуючись зі своїм знайомим. В ході руху вони між собою вели перемовини. Останній раз вона оглянулася в бік чоловіка який перебував на середині проїзної частини дороги, яку вони перетинали, а вона з сином наближалися до краю проїзної частини дороги. Коли наблизилися до правого узбіччя дороги відносно руху автомобіля, почула глухий удар та звук гальмування автомобіля. Повернувшись, побачила, що її чоловік лежить на проїзній частині, у середній полосі для руху, у бік ж/м Терни. Автомобіль знаходився на далекій відстані від місця наїзду у крайній лівій полосі. Також доповнила, що під час вечері чоловік вживав алкогольні напої, але хода була рівною та перебував в адекватному стані. Заявлений позов підтримує у повному обсязі, покарання для обвинуваченого просить визначити на розсуд суду. Будь-яких пропозицій з боку обвинуваченого та його захисника по відшкодуванню шкоди не надходили.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 07.01.2023 пізно ввечері він разом з татом та мамою поверталися додому від друзів батьків до яких приносили вечерю. Він з мамою йшов поруч, а тато йшов позаду на відстані приблизно 3-5 метрів, оскільки він затримався спілкуючись зі своїм знайомим. В ході руху вони між собою вели перемовини. Коли наблизилися до правого узбіччя дороги відносно руху автомобіля почув шум наближаючогося автомобіля. Коли повернувся в бік батька, побачив як автомобіль не змінюючи швидкості збив батька, та потім став гальмувати зупинившись на далекій відстані від місця наїзду у крайній лівій полосі. Тіло тата лежало у середній полосі для руху у бік ж/м Терни. Він одразу почав викликати швидку допомогу.

Докази, які було досліджено судом.

Протокол огляду місця події від 08.01.2023 а.с.9-19 т.2 по якому ширина проїзної частини вул.С.Колачевського в напрямку руху автомобіля становить 24,7 метра, слід гальмування правого заднього колеса автомобіля довжиною 11,2 метра, заднього лівого 18.5 метра в напрямку руху автомобіля на відстані 10,8 та відповідно 12,3 метра від правого краю проїзної частини. Шапка трупа та пляма крові розташовані на відстані 6,8 та 5,5 метрів від правого краю проїздної частини. Осип скла та пластмаса у лівій крайній смузі відносно напрямку руху автомобіля на площині 36,6 на 8,3 метрів. Транспортний засіб «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 має механічні пошкодження, деформовано лобове скло, відсутня права фара, деформована бампер, капот, бокове зеркало.

Протокол огляду трупа від 08.01.2023 та висновком експерта №66 від 09.01.2023 та №66/1 від 03.02.2023 т.2 а.24-26, 28-31,42-45 встановлено, що смерть ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 настала від сполученої трамви голови, тулуба та кінцівок що супроводжувалися переломами кісток скелета, ушкодженнями м`яких тканин та органів трупа. Перебіг травми ускладнився розвитком шоку, що і з`явилося безпосередньою причиною смерті. Смерть настала в проміжок часу з 07.01.2023 23:00години по 08.01.2023 01:00години. Харктер ушкоджень говорить про те, що в момент первинного контакту з транспортним засобом ОСОБА_9 був звернутий правою передньо зовнішньо поверхнею тіла до транспортного засобу.

Анатомічна локалізація та морфологічний характер ушкоджень свідчить про те, що ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, в короткий проміжок часу один за одним в умовах дорожньо транспортної пригоди при травмуванні потерпілого, який знаходився у вертикальному або близько до нього положенні тіла виступаючими частинами рухаючегося автомобіля з первинним контактом з травмуючим предметом передьо зовнішньо поверхнею правої гомілки, подальшим закиданням тіла на капот автомобіля та ударом о частини автомобіля, з подальшим відкиданням тіла потерпілого та ударом о шляхове покриття.

Ушкодження на тілі трупа як окремо так і у сукупності носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та знаходяться в прямому причинном зв`язку з настанням смерті.

Виявлена концентрація алкоголю в крові трупа, стосовно живих осіб, може відповідати сильному алкогольному сп`янінні.

Постанову про залучення автомобіля «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 як речового доказу по справі, та на який ухвалою суду від 11.01.2023 накладено арешт а.с.33-34, 39 т.2.

Висновком експерта №СЕ-19/104-23/3437, №СЕ-19/104-23/3439 ІТ від 10.03.2023 т.2 а.с.52-55,58-61 встановлено, що на момент огляду робоча гальмова система автомобіля «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані.

Допитаний в залі судового засідання за клопотанням сторони захисту судовий експерт ОСОБА_10 підтвердив виготовлений ним висновок, пояснивши методику та процес дослідження автомобіля, для визначення справності гальмової системи автомобіля

Висновком експерта №СЕ-19/104-23/3436 ІТ від 21.02.2023 т.2 а.с.94-95 встановлено, що виходячи з наявної слідової інформації місце наїзду на пішохода ОСОБА_9 розташоване в поперечному напрямку в районі початку осипу скла та пластику від автомобіля «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а в повздовженому напрямку розташоване перед початком осипу скла та пластику від автомобіля«DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка починається на відстані 10,5 м від правої межі проїзної частини дороги та на відстані 29,0м за ел./ опорою б/н..

Протоколом слідчого експерименту від 13.03.2023 р. а.с.97-107 т.2., який проведено зі свідком ОСОБА_7 , з метою уточнення пояснень свідка на місці ДТП. Встановлено місце розташування та руху автомобіля автомобіля «DAEWOO Nexia яким керував водій ОСОБА_7 9,7 метра від правого краю узбіччя дороги. Швидкість руху автомобіля здолав ділянку довжиною 20м за 2,04секунди. Місце наїзду на пішохода 10,0метрів від правого краю узбіччя дороги та на відстані 31.6м за е/о б.н. Дальність видимості людини при умовах вказаних свідком становить 23,5метра. Дальність видимості елементів дороги 66,5 метрів. Розташування пішохода в момент коли свідок його помітив 12 метрів від правого краю узбіччя дороги. Також вказав, що в момент коли він побачив пішохода та до моменту коли відчув удар руху пішохода він не бачив.

Протокол слідчого експерименту від 13.03.2023 р. а.с.103-108 т.2., який проведено з потерпілою ОСОБА_4 , з метою уточнення пояснень потерпілої на місці ДТП. Встановлено напрямок руху потерпілої при перетинанні проїзної частини дороги довжиною 25,6метра. Місце виходу на проїзну частину дороги розташоване на відстані 42,3м за е/л б.н та на відстані 24,7м до правого краю проїзної частини. Відстань між свідком та загиблим пішоходом 3,5м. Знаходилась на відстані 1,4 метра від правого краю проїзної дороги та на відстані 37,0м за е/о б.н. коли почула удар. Місце на траєкторії руху де потерпіла перебувала в момент коли повернула голову на чоловіка в перший раз складає 17,2м до правого краю проїзної частин та на відстані 42,0м за е/о б.н. Місце розташування самого чоловіка в цей момент складає 12.2м до правого краю проїзної частини та на відстані 39,9м за е/о б.н.. В момент коли потерпіла вдруге повернула голову, загиблий знаходився на відстані 11,1метра від правого краю проїзної частини та на відстані 39,4м зае/о б.н. Місце на траєкторії руху де потерпіла розташувалася в цей момент складає 6,0м до правого краю проїзної частини та на відстані 38,1 м за е/о б.н.. Відстань від момента виходу свідка на проїзну частину до моменту коли вона почула звук удару складє 24 метра. Темп руху свідка такий, що вона пройшла ділянку довжиною 5,1м за 2,74 секунди.

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_5 від 23.03.2023 а.с.109-114 т.2., в ході якого ОСОБА_5 показав місце виходу на проїзну частину дороги розташоване на відстані 25,4м за е/о б.н, та на відстані 24,7 м до правого краю проїзної частини. Траєкторія руху свідка з моменту виходу на проїзну частину дороги до кінця проїзної частини дороги складає 25,7м. Місце розташування свідка коли вперше почув шум автомобіля складає 12,8, метра до кінця траєкторії та на відстані 23,9м за е/о б.н. Коли свідок вдруге почув шум автомобіля перебував на відстані 4,6 метра до кінця траєкторії руху та на відстані 22,3м за е/о б.н. Відстань між свідком та загиблим чоловіком складає 4…6м. Темп руху свідка разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 був таким, що вони здолали ділянку довжиною 10,0м за 11,5 секунд. Місце наїзду на пішохода було на відстані 10,5м від правого краю проїної частини дороги та на відстані 22,3м за е/о н/б. Силуетна видимість пішохода статиста складає 66,7 м. Дальність видимості елементів проїзної частини дороги складає 78,6м.

Висновком експерта №СЕ-19/104-23/22515 ІТ від 07.07.2023 т.2 а.с.121-122 встановлено, що слідам гальмування, зафіксованими на місці ДТП, відповідала швидкість руху автомобіля «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 перед гальмуванням не менш ніж 60,2 …63,1км/год.

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_5 від 13.07.2023 а.с.123-128 т.2., з метою уточнення пояснень свідка на місці ДТП, який показав, що відстань між ним та батьком складала приблизно від 4 до 6 метрів, та вони рухалися постійно не зупиняючись та визначено темп руху 10 метрів за 11,5секунд. Також слідчим експериментом встановлено з відстані 60м при швидкості 60,2км/год, що відповідає часу зближення 3,6секунди за характерними ознаками видно контури людини яка рухається до смуги автомобіля, тобто видно пішохода з робочого місця водія. Відстань складає 60,2 метра. При другій швидкості час зближення 3,4 секунди, також видно людину з робочого місця водія. Видимість елементів дороги складає 78,6 метра.

Висновком експерта №СЕ-19/104-23/27443 ІТ від 29.08.2023 т.2 а.с.148-155 встановлено, що за варіантом механізму ДТП за показанням ОСОБА_7 , виходячи лише з встановленої експертним шляхом швидкості руху автомобіля «DAEWOO Nexia», яка дорівнює 60,2…63,1км/год, та заданої дальності видимості дороги в напрямку руху, водій ОСОБА_7 повинен був діяти згідно вимог п.12.2, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України.

За варіантом механізму ДТП за показаннями ОСОБА_4 , виходячи лише з встановленої експертним шляхом швидкості руху автомобіля «DAEWOO Nexia», яка дорівнює 60,2…63,1км/год, водій ОСОБА_7 повинен був діяти згідно вимог п.12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху Українилідам гальмування, зафіксованими на місці ДТП, відповіала швидкість руху автомобіля «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 перед гальмуванням не менш ніж 60,2 …63,1км/год.

За варіантом механізму ДТП №3 за показаннями ОСОБА_5 , в діях водія ОСОБА_7 , по керуванню автомобілем «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимог п.12.3, 12.4, 12,9 б) Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП.

Допитаний в залі судового засідання за клопотанням сторони захисту судовий експерт ОСОБА_13 підтвердив зроблений ним висновок вказавши на достатність необхідних вихідних даних, на підставі яких ним було зроблено висновок.

Висновки суду.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом… а також на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до ч.1 п.3, ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що…в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Частина друга статті 286 КК України, інкримінована ОСОБА_7 передбачає настання кримінальної відповідальності виключно за умов:

1.Порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом;

2. Наявності причинного зв`язку між порушенням правил безпеки дорожнього руху, та наслідками у вигляді спричиненн смерті потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтверджує, що керував «DAEWOO Nexia» 07.01.2023 р. приблизно о 23.00 год. по вул.С.Колачевського, буд. №30, та під час руху якого здійснив наїзд на пішохода.

Поясненнями потерпілих ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 та дослідженими протоколами слідчих експеріментів підтверджується, що в момент перетинання проїзної частини дороги вони разом з загиблим перебували в русі та одразу після удару, почули звук гальмування автомобіля.

Дані отримані в ході огляду місця події, та слідчих експериментів були задані на вирішення автотехнічних експертиз. Протоколом огляду місця події встановлений характер пошкодження автомобіля «DAEWOO Nexia», а саме, передня крайня права частина автомобіля, вказує про здійснення руху потерпілим та перетинання ним смуги руху автомобіля до зіткнення з ним.

Вказаними доказами спростовуються мінливі пояснення обвинуваченого та його захисника, щодо моменту та відстані з якої він виявив пішохода та в частині частині протиправної поведінки загиблого, який здійснював перетин проїзної частини у невстановленому місці, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння та який зупинився на розмежувальній полосі проїзної частини, враховуючи, що обвинувачений рухався на автомобілі з перевищенням швидкісті не менш ніж 60,2 км/год у темну пору доби при видимості елементів проїзної частини дороги до 78,6м., тобто обвинувачений об`єктивно міг виявити пішохода на проїздній частині але завчасно не зменшив швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, що вказує на застосування ним екстренного гальмування вже після зіткнення з пішоходом

Зазначеним підтверджується порушення вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 що перебуває у причино-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що з`явилося безпосередньою причиною його смерті.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зібрані у справі докази належними та допустимими, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що висновками експертиз, протоколами слідчих дій, поясненнями потерпілих, судом встановлено, що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в кримінальному правопорушенні за ст.286 ч.2 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подано цивільний позов до відповідачів: обвинуваченого ОСОБА_7 та «МОТОРНЕ (ТРАНСПОРТНЕ) СТРАХОВЕ БЮРО» про стягнення з відповідача 1 на користь ОСОБА_4 959 800грн. на відшкодування моральної шкоди, з відповідача 2 - 240200грн моральної шкоди. З відповідача 1 на користь ОСОБА_5 719 000грн моральної шкоди, з відповідача 2 719 000грн завданої моральної шкоди, 40 000 страхового відшкодування моральної шкоди, та 241 000 страхового відшкодування моральної шкоди.

02.02.2024 до суду від Моторного (транспортного) страхового буро України надійшов відзив на позов, яким позовні вимоги заявлені до них заперечуються у повному обсязі за необгрунтованості та безпідставності їх заявлення, тому просять у задоволенні позову відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заявлені позовні вимоги не визнають.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст.ст.1166, 1167 ЦК України - особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати, майнову та моральну шкоду завдану винними, незаконними діями.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлена незаконність дій обвинуваченого ОСОБА_7 , на якого і слід покласти відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 23, 1167 ЦК України, зазначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також закріплено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяно моральну шкоду у зв`язку з втратою близької людини. Зокрема, ОСОБА_4 приходилась дружиною загиблого в наслідок ДТП, ОСОБА_5 його сином, при цьому безпосередньо були свідками ДТП. Не можуть звикнутися з тим, що сталось, змінився звичайний уклад життя, перебувають у напруженому психічному стані, також ОСОБА_4 змушена самостійно, без чоловічої допомоги, займатися вихованням сина, а ОСОБА_5 , позбавлений батьківського піклування, щовимагає від потерпілих додаткових зусиль для організації свого життя, та спричиняє глибокі моральні страждання.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності і справедливості, а також обсяг моральних страждань, завданою втратою близької людини, тому суд вважає відшкодування моральної шкоди потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в розмірі 700000,00 грн., кожному є співмірним завданим моральним стражданням.

Щодо заявлених позовних вимог до «Моторне (транспортне) страхове бюро України» то суд відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі, за відсутності належних доказів щодо як звернення потерпілим до відповідача про страхову виплату, так і доказів про відмову відповідачем у її виплаті, що є передумової звернення до суду з позовом.

Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем роботи, та проживання характеризується позитивно, утриманців не має, разом з тим обставини вчинення злочину обвинуваченим, а також тяжкість наслідків, що настали, матеріали провадження та покази обвинуваченого у суді свідчать, що його дії не були спрямовані на ініціативну допомогу у встановленні істини у даному провадженні та не мали ознак критичної оцінки своєї протиправної поведінки.

В судовому засіданні обвинувачений фактично визнав свою участь в ДТП, без визнання своєї винуватості у скоєному, вважаючи виною поведінку самого загиблого, проте судом не встановлено обставин щирого каяття, оскільки щирим каяттям у вчиненому вважається, якщо воно ґрунтується на визнанні особою своєї винуватості, проявом співчуття з приводу скоєного та реальним бажанням виправити ситуацію, що склалася, обвинувачений не проявив усвідомлення неправомірності своїх діянь, будь-яких дій протягом всього судового розгляду націлених на відшкодування шкоди потерпілим не вчиняв.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «… Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Приймаючи до уваги обставини справи, думку потерпілих, які в судовому засіданні вказували, щодо ухвалення справедливого вироку, даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст.286 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів проти безпеки руху.

Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання із застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції закону, за яким визнав його винуватим, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 втратив свою дію.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.286 ч.2 КК України - три роки позбалення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 2 роки.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня затримання та приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до відповідачів: обвинуваченого ОСОБА_7 та «МОТОРНЕ (ТРАНСПОРТНЕ) СТРАХОВЕ БЮРО про стягнення моральної шкоди та страхових виплат-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 700000 /сімсот тисяч/ грн. моральної шкоди, кожному, без стягнення податків та обов`язкових платежів, в іншій частині позову, відмовити.

Речові докази:

Автомобіль «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на зберігання та перебуває на території автоколони, за адресою: Дніпропетровська області м.Кривий Ргі, вул.Танкістів, 2а, передати ОСОБА_14 .

Скасувати арешт на автомобіль «DAEWOO Nexia» реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить власнику ОСОБА_15 , в частині заборони відчуження та розпорядження автомобілем.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за залучення експертів з проведення авто-технічних експертиз в сумі 7926 грн.94 коп.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

СУДДЯ: