Справа № 740/4233/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/383/25
Категорія - щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР . Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

13 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Розглянула у письмовому провадженні в м. Чернігові апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя вказав на те, що викладені в заяві ОСОБА_5 обставини були ретельно перевірені, відомостей, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення встановлено не було, а відтак у службових осіб СВ Ніжинського РУП ГУНП України в Чернігівській області були відсутні були підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 про внесення відомостей до ЄРДР та зобов`язати слідчого на виконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України невідкладно, але не пізніше 24 годин внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Аргументує тим, що 10 липня 2025 року ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000429 від 03.06.2025 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 299, ч. 1 ст. 263 КК України.

Після ознайомлення з копіями матеріалів кримінального провадження стороною захисту було встановлено, що в діях потерпілого ОСОБА_9 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, які полягають у незаконному зберіганні бойових припасів «гранати» з 31 травня 2025 року по 03 червня 2025 року за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Терешківка, вулиця Миру, 30.

Після виявлення вказаного факту 15 липня 2025 року слідчому ОСОБА_7 було надіслано клопотання про внесення до ЄРДР відомостей за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке було зареєстровано в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за №12898.

Однак, всупереч положенням ст. 214 КПК України, слідчим не було вчинено жодних дій щодо внесення вказаних відомостей до Реєстру, що вказує на його бездіяльність.

Ухвалу слідчого судді про відмову у визнанні незаконною бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР вважає необґрунтованою та вказує, що у даному випадку слідчим суддею було повністю проігноровано зміст заяви та докази, на які здійснювалось посилання у заяві, та які підтверджують об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки незаконного зберігання вибухового предмету «гранати» ОСОБА_9 без передбаченого законом дозволу та не повідомлення про цей факт до органів Національної поліції.

Крім того, стверджує, що слідчим суддею не враховано, що отримавши заяву про вчинення кримінального правопорушення, слідчий направив її на розгляд відповідно до Закону України «Про звернення громадян», не вказавши при цьому мотивів чи підстав для невнесення вказаних відомостей до ЄРДР.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя не з`ясував того, що оцінка правової природи поданого клопотання, та мотиви його не задоволення, а саме невнесення відомостей про злочин до ЄРДР, слідчим взагалі не проводилась, що й вказує на його бездіяльність.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просив апеляційний розгляд проводити за його відсутності, як захисника підозрюваного ОСОБА_5 , та без участі його підзахисного ОСОБА_5 ..

Від прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_10 на адресу Чернігівського апеляційного суду надійшла заява, в якій він просить судове засідання проводити без його участі, при цьому. Висловив думку щодо обґрунтованості оскаржуваного судового рішення та просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Відмова учасників кримінального провадження від участі в судовому засіданні щодо розгляду апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 дозволяє провести апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За змістом ч. 2 ст. 3 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом офісу Генерального прокурора України № 298 від 30 червня 2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, як помилково вважає апелянт, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою/особами такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти і зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Прийняття та реєстрація заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не є тотожним поняттю внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, як помилкового вважає апелянт.

З матеріалів справи убачається, що 15.07.2025 слідчому слідчого відділу Ніжинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_6 було надіслано клопотання про внесення відомостей до ЄДРДР за фактом вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

23 липня 2025 року листом Ніжинським РУП ГУНП в Чернігівській області було повідомлено заявника про те, що клопотання від 15.07.2025 про внесення відомостей до ЄРДР зареєстровано у Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НПУ» (Журналі єдиного обліку) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 15.07.2025 за №12898.

Таким чином, службовими особами Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області були повністю виконані положення ч. 4 ст. 214 КПК України клопотання (заява) адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , було прийняте та зареєстроване, як того вимагають положення ч. 4 ст.214 КПК України, на порушені яких наголошує захисник.

Більш того, вказуючи на те, що про вчинення кримінального правопорушення стороні захисту стало відомо після оголошення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, адвокат повторно викладає обставини кримінального провадження, відомості щодо якого вже внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2025 року за №0000429, та в якому ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 299, ч. 1 ст. 263 КК України.

Тобто, фактично вже триває досудове розслідування обставин, викладених стороною захисту у клопотанні (заяві) про вчинення кримінального правопорушення, в той час, як ні адвокат ОСОБА_6 , ні його підзахисний ОСОБА_5 не позбавлені процесуальних можливостей довести в рамках вже триваючого досудового розслідування невинуватість підозрюваного. Наразі, відомостей про вчинення кримінального правопорушення потерпілим ОСОБА_9 стороною захисту не наведено, а орган досудового розслідування вже здійснює розслідування викладених обставин та у разі підтвердження версії, висловлено адвокатом ОСОБА_6 слідчий не позбавлений можливості пред`явити нову підозру тій особі, в діях якої вбачатимуться ознаки кримінального правопорушення.

За повідомлених апелянтом обставин вбачається, що сторона захисту намагається оскаржити пред`явлену ОСОБА_5 підозру в поза процесуальний спосіб, що є неприпустимим, адже кожний учасник кримінального провадження має дотримуватися положень кримінального процесуального законодавства та діяти виключно в рамках КПК України.

До того ж, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України вказує на те, що саме слідчий, дізнавач або прокурор наділені повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Єдиного реєстру досудових розслідувань не можуть бути внесені всі без винятку повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, як безпідставно вважає представник заявника, адже ці відомості мають бути перевірені слідчим, дізнавачем або прокурором, щоб гарантувати кожній особі захист від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторони, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення кримінального правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Той факт, що у своєму клопотанні (заві) адвокат ОСОБА_6 виклав обставини кримінального провадження, відомості про яке вже внесені до ЄРДР, при цьому звинуватив у вчиненні кримінального правопорушення потерпілого, пославшись на показання свідків, які були допитані під час досудового розслідування, не є безумовним підтвердженням факту вчинення кримінального правопорушення, як безпідставно намагається довести адвокат, діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 .

Колегія суддів наголошує, що кожне повідомлення про вчинення кримінального правопорушення має бути обґрунтованим та підтвердженим тими доказами, які достатні на етапі вирішення питання про наявність чи відсутність ознак можливого вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке у подальшому можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Без дотримання цих вимог будуть порушені права громадян, які будуть беззахисними перед безпідставними та непідтвердженими звинуваченнями.

Під час судового розгляду слідчий суддя перевірив наведені адвокатом ОСОБА_6 фактичні обставини, які сторона захисту вважає кримінально карним діянням, про що надав обґрунтовану відповідь, як того і вимагають положення кримінального процесуального законодавства в частині обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

Помилковим є переконання адвоката ОСОБА_6 , що заявник наділений безмежними правами на звернення з будь-якою заявою, вказавши, що визначена ним особа (особи) вчинила(ли) кримінальне правопорушення і ці відомості беззастережно мають бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки всі питання щодо місця звернення та форми цих звернень чітко регламентовані нині діючим кримінальним процесуальним Законом, що повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, у справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи викладене, оскільки клопотання (заява) адвоката ОСОБА_6 який дії в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , була прийнята та зареєстрована Ніжинським РУП ГУНП в Чернігівській області, в свою чергу слідчий суддя перевірив доводи сторони захисту, надавши вмотивовані відповіді на всі доводи скарги, за відсутності порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, а також таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та зміні або скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, без змін.

Ухвала набирає законної сили після її постановлення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13