Номер провадження: 11-сс/813/984/25
Справа № 947/6385/25 1-кс/947/6047/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

14.05.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.05.2025 року в кримінальному провадженні №0000023 від 11.02.2025 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.02.2025 року, а саме: грошові кошти виявлені та вилучені в ході проведення обшуку 14.02.2025 року в кабінеті №307 лікарні «Into-Sana», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 17.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалута постановити нову, якою накласти арешт на майно - грошові кошти, вилучені у ОСОБА_4 в ході проведення обшуку14.02.2025 року, в кабінеті №307 лікарні «Into-Sana», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 17.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на Ухвалу Верховного Суду від 23.01.2024 року (справа №569/19829/21), як на обґрунтування наявності права на оскарження ухвали слідчого судді.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та долучені до неї документи, суддя-доповідач вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора, виходячи з наступного.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 7 КПК України (далі - КПК) зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок та перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК.

Частина 1 ст. 24 КПК встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, при цьому частиною третьою статті 309 КПК прямо передбачено, що скарги та інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді, їх законність підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.29 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».

Виходячи з телеологічного (цільового), логічного й системного тлумачення положень статей 4341, 4342 КПК і статей 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», можна зробити висновок, що кримінальним процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у застосуванні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. При цьому, логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного кримінального суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду над висновками Об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного кримінального суду (Постанова Касаційного кримінального суду від 13.02.2019 року у справі №130/1001/17).

Суддя-доповідач звертає увагу прокурора, що лише висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (ч.5 ст.13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів).

За наведених обставин, посилання прокурора на ухвалу касаційної інстанції від 23.01.2024 року (справа №569/19829/21)в обґрунтування існування права прокурора на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, є безпідставними, оскільки вказане рішення суду касаційної інстанції не має переваги над висновками об`єднаної палати Касаційного кримінального суду.

У свою чергу, відмовляючи у відкритті провадження, суддя-доповідач керується висновками Об`єднаної Палати ККС у постанові від 20.05.2024 року (справа № 712/191/23; провадження №51-3208кмо23) відповідно до яких, ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, а також про повне або часткове скасування арешту майна відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК у взаємозв`язку зі ст.ст. 170, 173, 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Враховуючи вище наведене та приписи ст.309 КПК, які не передбачають можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, постановленого в порядку ст.174 КПК, суддя-доповідач, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Керуючись ст.ст. 5, 309, 392, 399 КПК України, суддя-доповідач,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.05.2025 року про скасування арешту майна в кримінальному провадженні №0000023 від 11.02.2025 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, разом з апеляційною скаргою та долученими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2