печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000281 від 09.04.2022 про накладення арешту на майно та визначення порядку його зберігання

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000281 від 09.04.2022 про накладення арешту на майно та визначення порядку його зберігання.

Сторона обвинувачення подала до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду провадження був повідомлений належним чином, при цьому слідчий суддя, враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна визнав можливим розгляд клопотання здійснювати без участі власників майна, оскільки неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, а подальше відкладення розгляду може зокрема привести до відчуження майна, на яке просять накласти арешт.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000281 від 09.04.2022 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті ст. 110-2 та частиною третьою статті 209 Кримінального кодексу України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Одеської області невстановленими досудовим розслідуванням особами здійснюється діяльність, метою якої є організація протиправних механізмів, спрямованих на незаконне виведення коштів з території України, фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, а також легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

Відповідно до наявних матеріалів у кримінальному встановлено, що відповідно до наявної інформації в матеріалах кримінального провадження встановлено ряд СГД засновники та учасниками яких є громадянами російської федерації та можуть бути причетними до фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, ухилення від сплати податків та зборів.

Зокрема відповідно до матеріалів наданих ДСР НПУ установлено, що на території Одеської області функціонують чотири готелі, власниками яких є суб`єкти господарської діяльності зареєстровані на території України, проте бенефіціарними власниками яких є громадяни російської федерації.

Також установлено, що вказані готелі передано в іпотеку двом російським суб`єктам господарювання, бенефіціарними власниками яких є ті ж особи, що є власниками українських підприємств - власників готелів. Наявність такої схеми не виключає можливість здійснення постійних платежів на користь підприємств російської федерації і подальше фінансування збройної агресії проти України.

Зокрема установлено, що у місті Одеса функціонує готель «Моцарт» за адресою: АДРЕСА_1. Фактично вказаний готельний комплекс належить та підконтрольний громадянам російської федерації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру права власності на нерухоме майно право власності на нежитлове приміщення готелю та ресторану (реєстраційний номер нерухомого майна 101), загальною площею 3989,2 кв.м., яке розташоване за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1, зареєстровано за ВКФ «ВІКТОРІЯ» ().

Згідно відомостей з інформаційних баз даних ЄДРПОУ власником 100 % статутного капіталу ВКФ «ВІКТОРІЯ» є ОСОБА_6 .

Відповідно до відкритих джерел інформації установлено, що ОСОБА_6 є засновником двох підприємств зареєстрованих на території м. Санкт-Петербург російської федерації, у т.ч. ООО «ПЛАСТМАССЫ» (ІПН рф ), а також їй особисто присвоєно індивідуальний податковий номер рф 10.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно установлено, що нежитлові приміщення за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 передано в іпотеку за договором іпотеки, де іпотекодержателем є ООО «СОКОЛ» (ІПН рф , російська федерація, м. Санкт-Петербург).

Відповідно до відкритих джерел інформації власниками ООО «СОКОЛ» (ІПН рф ) є ОСОБА_4 (ІПН рф НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 (ІПН рф НОМЕР_2 ).

Також установлено, що ОСОБА_4 є власником 37 та ОСОБА_7 є власником 34 суб`єктів господарської діяльності зареєстрованих на території російської федерації.

Таким чином кошти отримані у якості доходів від ведення господарської діяльності вказаних готелів можуть виводитися на підконтрольні офшорні підприємства та перераховуватися на рахунки підконтрольних підприємств у російській федерації що надає можливість використовувати отримані кошти для фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України.

Зважаючи на повномасштабну агресивну війну, яку російська федерація розв`язала і веде проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства, враховуючи Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, з урахуванням потреби невідкладного та ефективного реагування на наявні загрози національним інтересам України, вказаний об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, який перебуває у власності ВКФ «Вікторія» (), відповідно до вимог Закону України від 03.03.2022 № 2116-IX «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів» може бути примусово вилучений в Україні з мотивів суспільної необхідності (включаючи випадки, за яких це настійно вимагається військовою необхідністю).

На даний час в органу досудового розслідування є підстави вважати, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, яке перебуває у власності ВКФ «Вікторія» (), має доказове значення для встановлення істини по вказаному кримінальному провадженню, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій та можливо набуто кримінально протиправним шляхом тому відповідно до вимог ст. 98 КПК України має ознаки речових доказів та визнано речовим доказом постановою слідчого від 03.06.2022 року.

У кримінальному провадженні забезпечено накладення арешту на нерухоме майно та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2022 передано в управління АРМА готельний комлекс, а саме: «Моцарт готель», загальною площею 3989,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності зареєстровано за ВКФ «ВІКТОРІЯ» (), (справа № 757/15677/22-к);

На даний час АРМА здійснюється збір інформації про об`єкти нерухомого майна для підготовки конкурсу на визначення управителя зазначеними готельними комплексами. Здійснюється підготовка до проведення оцінки нерухомого майна, з метою можливості формування лоту для конкурсу.

Однак, представниками юридичної особи власника вказаного готельного комплексу подано апеляційні скарги на скасування арештів на майно. Так за результатами розгляду Київським апеляційним судом винесено ухвалу, якою скасовано арешт в частині розпорядження та користування по готелю «Моцарт готель» - ВКФ «ВІКТОРІЯ» (), арешт в частині заборони відчуження залишено без змін (Рішення Київського апеляційного суду - справа № 757/13116/22-к від 04 серпня 2022 року).

У зв`язку із вказаним рішенням АРМА не може реалізувати свої повноваження щодо передачі в управління зазначеного готельного комплексу, тому на даний час виникла необхідність у його арешті в частині користування.

Окрім зазначеного, необхідність такого арешту зумовлена наявністю ризиків приховання, відчуження та перетворення вищезазначеного майна з метою уникнення від націоналізації таких активів Україною внаслідок повномасштабної війни, розпочатої РФ проти України та українського народу, унеможливлення фінансових та правових наслідків у вигляді накладення санкцій та/або застосування заходів примусового вилучення прав власності, передбачених Законом України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів».

З урахуванням наведеного на переконання сторони обвинувачення існує достатньо підстав для накладення арешту на майно та передачі його в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами.

Згідно з нормою ч.4 ст.107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч.2 ст.131 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000281 від 09.04.2022 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті ст.110-2 та частиною третьою статті 209 Кримінального кодексу України.

Нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, яке перебуває у власності ВКФ «Вікторія» (), має доказове значення для встановлення істини по вказаному кримінальному провадженню, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій та можливо набуто кримінально протиправним шляхом тому відповідно до вимог ст. 98 КПК України має ознаки речових доказів та визнано речовим доказом постановою слідчого від 03.06.2022 року.

Також слідчим суддею встановлено, що на території Одеської області функціонують чотири готелі, власниками яких є суб?єкти господарської діяльності зареєстровані на території України, проте бенефіціарними власниками яких є громадяни російської федерації - сім?я Аківісон.

Вказані готелі передано в іпотеку двом російським суб?єктам господарювання, бенефіціарними власниками яких є ті ж особи, що є власниками українських підприємств - власників готелів. Наявність такої схеми не виключає можливість здійснення постійних платежів на користь підприємств російської федерації і подальше фінансування збройної агресії проти України.

Відповідно доматеріалів провадження ОСОБА_6 протиправним шляхом отримала громадянство України,та громадянства російської федерації не позбавлялась, продовжує жити на території рф, публічно підтримує збройну агресію зазначеної країни проти України, та не визнає поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України.

Крім того, ОСОБА_6 , маючи правовий статус громадянина України, та будучи наділена колом відповідних прав, зареєструвала на себе та своє близьке оточення право власності на ряд об?єктів нерухомості на території м. Одеси та Одеської області, та веде господарську діяльність з надання готельних послуг. Поряд з цим, ОСОБА_6 на території України в момент набуття громадянства України та до теперішнього часу не перебувала, сама безпосередньо та через свого брата є фіктивним керівником, засновником та кінцевим бенефіціаром суб?єктів господарської діяльності, прибуток від діяльності яких вона отримує знаходячись на території рф.

Так, Постановою НБУ №18 від 24.02.2022 заборонено здійснення фінансових операцій на користь резидентів російської федерації, що у свою чергу спростовує можливість перерахування коштів за укладеним договором іпотеки з російськими компаніями.

Стаття 2 3У «Про громадянство» визначає, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Отже вищенаведені обставини є підставою для накладення арешту на готельні комплекси «Аркадія», «ОК Одеса» та «Моцарт готель» із зазначенням заборони використання з метою подальшої передачі їх до АРМА.

З урахуванням наведеного, в клопотанні прокурора вбачаються підстави для накладення арешту на майно, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З огляду на обставини вчинених кримінальних правопорушень, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також, враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абзацом 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (станом на 01.01.2024 складає 605 600 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» нерухоме майно не може бути передано для реалізації без згоди власника такого майна до винесення обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, або іншого судового рішення, що набрало законної сили, яке є підставою для застосування спеціальної конфіскації відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, або судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.

Майно, на яке просить прокурор накласти арешт є речовим доказом у вказаному провадженні, його вартість перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому чинне законодавство України передбачає лише один шлях визначення порядку зберігання речових доказів - це передача майна Національному агентству в управління ним для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених статей 1, 9, 19-24 Закону.

Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави.

Ці та інші умови управління активами зазначаються в договорі між Національним агентством та управителем.

Статтею 24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» регламентовано, що надходження від здійснюваного Національним агентством управління активами, а також кошти, одержані на підставі міжнародних угод щодо розподілу та повернення активів в Україну, перераховуються до державного бюджету.

Таким чином, вжиття заходів щодо управління майном спрямоване на запобігання можливості пошкодження, псування, знищення вказаного майна, а також втрати його вартості, чим компенсуються усі негативні наслідки застосування такого управління.

Отже, за обставин викладених у клопотанні про арешт майна в частині заборони відчуження, розпоряджання та користування майном та передачі в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів вбачається, що обраний засіб забезпечення кримінального провадження є «співмірним» обставинам справи, не є занадто обтяжливим для власника майна та відповідає завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-174, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ в кримінальному провадженні №0000281, а саме на нежитлове приміщення готелю та ресторану (реєстраційний номер нерухомого майна 101), загальною площею 3989,2 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності зареєстровано за ВКФ «ВІКТОРІЯ» (), шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування майном.

Передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для управління активи в порядку та на умовах, визначених статями 1, 9, 19-24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» речові докази у кримінальному провадженні №0000281, а саме: нежитлове приміщення готелю та ресторану (реєстраційний номер нерухомого майна 101), загальною площею 3989,2 кв.м., яке розташоване за адресою: Одеська обл., АДРЕСА_1, на праві приватної власності зареєстровано за ВКФ «ВІКТОРІЯ» ().

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні №0000281 від 09.04.2022.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1