У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001705 від 15 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що у провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001705 від 15 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 14 червня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20-00 год. перебувала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , з яким розпивали спиртні напої.

Під час вживання спиртних напоїв, ОСОБА_7 побачила у ОСОБА_4 сумку чорного кольору, в якій знаходились готівкові кошти в іноземній валюті в сумі 47 300 дол. США, що станом на 14 червня 2025 року еквівалентно 1 946 395 по курсу НБУ, які належать ОСОБА_4 .

Після чого у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаних грошових коштів, реалізовуючи який, вона побачила, що ОСОБА_4 після вживання спиртних напоїв заснув на ліжку, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла із сумки потерпілого ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 47 300 дол. США, з якими відразу вийшла з квартири та направилась у невідомому напрямку, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

15 червня 2025 року о 01-02 год. ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку № 1, що знаходиться на Спортивній площі у місті Києві, була зупинена працівниками поліції. Під час особистого обшуку останньої працівниками поліції було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 41 300 дол. США та 5 100 грн.

Своїми умисними протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, в умовах воєнного стану, вчиненому в особливо великих розмірах ОСОБА_7 завдала майнової шкоди потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 47 300 дол. США, що станом на 14 червня 2025 року еквівалентно 1 946 395 по курсу НБУ.

15 червня 2025 року ОСОБА_7 затримано у порядку статті 208 КПК України та проведено її особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено: жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходяться речі для особистої гігієни; 415 купюр номіналом 100 дол. США; грошові кошти номіналом 200 грн: ТЖ2536263, ЕЖ 3692759, ЕБ6545980, номіналом 500 грн: ХД1734311, ЄВ2059281, ЄМ2911235, ВУ4156567, ГМ2270815, ЕЖ1569721, ВЖ0822757, ЕЕ2117841, ЗН8809554; мобільний телефон марки «iPhone» білого кольору в прозорому чохлі з номером НОМЕР_1 , на якому виявлено пошкодження переднього скла та заднього корпусу, пароль від якого ОСОБА_7 відмовилася надавати; електронний годинник «AppleWatchseries 3 42mm» сірого кольору із залізним ремінцем.

Наявні обґрунтовані ризики, що повернення вищевказаного майна без накладення арешту, може призвести до втрати речових доказів, шляхом їхнього знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, а також з урахуванням клопотання про уточнення клопотання про арешт майна, просив задовольнити його у повному обсязі.

Власник майна та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти у сумі 41 500 дол. США, що належать ОСОБА_4 та були ним позичені у ОСОБА_8 , що підтверджується відповідною розпискою. Зазначили, що арешт вказаних коштів обмежить власника у праві користування та розпорядження ними, що є неспівмірним, з огляду на обставини справи, втручанням у його права та не відповідатиме законній меті.

Вислухавши учасників, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту 7 частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001705 від 15 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 185 КК України.

15 червня 2025 року ОСОБА_7 затримано у порядку статті 208 КПК України та проведено її особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено: жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходяться речі для особистої гігієни; 415 купюр номіналом 100 дол. США; грошові кошти номіналом 200 грн: ТЖ2536263, ЕЖ 3692759, ЕБ6545980, номіналом 500 грн: ХД1734311, ЄВ2059281, ЄМ2911235, ВУ4156567, ГМ2270815, ЕЖ1569721, ВЖ0822757, ЕЕ2117841, ЗН8809554; мобільний телефон марки «iPhone» білого кольору в прозорому чохлі з номером НОМЕР_1 , на якому виявлено пошкодження переднього скла та заднього корпусу; електронний годинник «AppleWatchseries 3 42mm» сірого кольору із залізним ремінцем.

Постановою слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 від 15 червня 2025 року вищевказані речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У клопотанні слідчого зазначено, що арешт на вилучене майно необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вилучені речі містять в собі інформацію, що має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, у судовому засіданні прокурором було надано постанову про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи від 27 червня 2025 року, предметом якої є вилучений мобільний телефон марки «iPhone» білого кольору в прозорому чохлі з номером НОМЕР_1 , на якому виявлено пошкодження переднього скла та заднього корпусу, пароль від якого ОСОБА_7 відмовилася надавати, з метою з`ясування наявності в ньому відомостей, що мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучений в ході особистого обшуку ОСОБА_7 мобільний телефон марки «iPhone» білого кольору в прозорому чохлі з номером НОМЕР_1 , на якому виявлено пошкодження переднього скла та заднього корпусу, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже вони відповідають ознакам, зазначеним в статті 98 КПК України, що згідно з частиною третьою статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження. При цьому, власник майна та його представник не заперечували щодо накладення арешту на вищевказаний мобільний телефон.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Що стосується накладення арешту на жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходяться речі для особистої гігієни; грошові кошти номіналом 200 грн: ТЖ2536263, ЕЖ 3692759, ЕБ6545980, номіналом 500 грн: ХД1734311, ЄВ2059281, ЄМ2911235, ВУ4156567, ГМ2270815, ЕЖ1569721, ВЖ0822757, ЕЕ2117841, ЗН8809554; електронний годинник «AppleWatchseries 3 42mm» сірого кольору із залізним ремінцем, то слідчим у клопотанні не зазначено та прокурором у судовому засіданні належним чином не обґрунтовано, яким чином вказані грошові кошти та речі мають відношення до кримінального провадження, яке доказове значення має таке майно в кримінальному провадженні, яким чином та для доведення якого факту може бути використано стороною обвинувачення, які сліди кримінального правопорушення на собі містить та чи містить взагалі, тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання в цій частині.

Щодо накладення арешту на 415 купюр номіналом 100 дол. США, то власником була доведено, що вони набуті ним шляхом отримання в борг від ОСОБА_8 , що підтверджується відповідною розпискою та протоколом допиту ОСОБА_8 в якості свідка, тобто доведено законність їх походження. Протоколом огляду речей встановлено, що вказані грошові кошти було вилучено під час затримання ОСОБА_7 та зафіксовано їх огляд.

Враховуючи вищевикладене, накладення арешту на вказані грошові кошти, не виправдовуватиме такий ступінь втручання у права і свободи власника майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на зазначені грошові кошти з метою забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання в цій частині.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке виявлено та вилучено 15 червня 2025 року, у порядку статті 208 КПК України у ОСОБА_7 , а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone» білого кольору в прозорому чохлі з номером НОМЕР_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 169 КПК України прокурор повинен негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1