Справа № 308/9311/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, кримінальне провадження №0001239, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.06.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не одруженого, на утриманні одна малолітня та двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

27.10.2024 близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за

місцем проживання потерпілої за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки

ОСОБА_4 домашнє насильство, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2024 по справі №308/18163/24 ОСОБА_5 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 204 (двісті чотири) грн.

Крім цього, 01.11.2024 близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за

адресою АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, що проявилось у словесних образах потерпілого нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2024 по справі №308/18163/24 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 204 (двісті чотири) грн.

Крім цього, 20.10.2024 близько 17 години 10 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за

місцем проживання потерпілої за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки

ОСОБА_4 домашнє насильство, що проявилось у словесних образах потерпілого нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2024 по справі №308/18163/24 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 204 (двісті чотири) грн.

Крім цього, 07.04.2025 близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою проживання потерпілої

АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, що

проявилось у словесних образах потерпілого нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості. Таким чином гр. ОСОБА_5 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.05.2025 по справі №308/6310/25, 3/308/3409/25 ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 020

(одна тисяча двадцять) грн.

Крім цього, 04.06.2025, близько 11 години 50 хвилин, знаходячись за місцем проживання потерпілої за адресою АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 домашнє насильство, що проявилось у словесних образах потерпілого нецензурними словами та погрожуванням фізичної розправи, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості. Працівниками сектору протидії домашньому насильству Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області протиправні дії ОСОБА_5 припинено та відібрано від ОСОБА_4 заяву про вчинення кримінального правопорушення та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказаними діями психологічного характеру ОСОБА_5 заподіяв своїй колишній співмешканці ОСОБА_6 систематичні психологічні страждання у вигляді негативних змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, що викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниженості.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 Кримінального кодексу України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення в судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину, що викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла в судовому засіданні пояснила, що протиправні дії ОСОБА_5 щодо неї є систематичними.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік. На підставі п. п. 1, 2 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. На підставі п. п.1, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України заборонити ОСОБА_5 перебувати у місці спільного проживання ОСОБА_4 та направити ОСОБА_5 на проходження програми для кривдників.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, якп пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебував у сімейних відносинах.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 суд хоче наголосити на особливостях явища домашнього насильства.

Так, Комітет з ліквідації дискримінації по відношенню до жінок підкреслював,що домашнє насильство є грубим порушенням прав людини до такої міри,яка виправдовує необхідність кримінального переслідування в публічному порядку, і звернувся до держави-учасниці з закликом в рамках її прерогатив організувати свій внутрішній правовий порядок з урахуванням міжнародних стандартів. Принцип належної обачності вимагає,щоб держава-учасниця створила систему ефективного і оперативного розслідування випадків домашнього насильства, з тим щоб забезпечити кримінальне переслідування і покарання винних і надання постраждалим адекватного відшкодування шкоди (пункт 9.8.Міркування щодо повідомлення №100/2016,за зверненням X. и Y. проти рф).

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами орієнтує держави на те, щоб вони вживали необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення покарання ефективними, пропорційними та переконливими санкціями за вчинення правопорушень, установлених відповідно до цієї Конвенції, з урахуванням ступеня їхньої тяжкості. Ці санкції охоплюють, де це доречно, вироки, що передбачають позбавлення волі, що може стати підставою для екстрадиції (стаття 45).

Однією із основних засад запобігання та протидії домашньому насильству відповідно до Закону від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII є визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства (стаття 4).

У зв`язку із чим суд в даному випадку обирає такий вид покарання, який би став ефективними, пропорційними та забезпечив виконання позитивного обов`язку державою у боротьбі із таким явищем, як домашнє насильство.

Відповідно до статті 65 КК суд враховує класифікацію кримінального правопорушення, що відповідно до статті 12 КК є нетяжким злочином; враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності); особу винного, який являється батьком 3-х дітей, офіційно не одружений, не працює, хоча і має середню освіту, перебуває на профілактичному обліку за категорією «Кривдник» з 27.10.2024, по медичну допомогу в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м.Берегова не звертався», до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, негативно характеризується по місцю проживання, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У зв`язку з наведеним суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 з обранням покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді пробаційного нагляду. При цьому, суд вважає за необхідне у відповідності до закону України про кримінальну відповідальність застосувати при призначенні покарання ОСОБА_5 положення п. п. 1, 2 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України та зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Окрім того, положеннями ч.ч.1,3,4 ст.91-1 КК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений систематично вчиняв насильство щодо відносно своєї дружини ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань потерпілої особи та погіршення якості її життя.

З метою необхідності зміни насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, як з потерпілою, так і з оточуючими, до обвинуваченого слід застосувати обмежувальні заходи у виді заборони перебувати у місці спільного проживання ОСОБА_4 та у виді направлення ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників.

Суд вважає, що застосування обмежувального заходу буде сприяти виправленню обвинуваченого, а призначене судом покарання та обмежувальний захід у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати та речові доказі відсутні.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який до набуття вироком законної сили слід залишити обвинуваченому ОСОБА_5 без змін.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п. п.1, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України заборонити ОСОБА_5 перебувати у місці спільного проживання ОСОБА_4 та направити ОСОБА_5 на проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст.394 КПКУкраїни цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілій та обвинуваченому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_7