ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1223/25 Справа № 211/3486/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 -

В СТ А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України.

Мотивуючи вказане рішення слідчий суддя зазначає, що існує обґрунтована підозра, однак відсутні підстави для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але з огляду на приписи ч. 4 ст. 194 КПК України є підстави застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На вказане рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід не дозволить в повній мірі органу досудового розслідування виконати завдання кримінального провадження та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 .. Крім того, слідчий суддя недостатньо врахував тяжкість вчинених ОСОБА_8 злочинів. Підозрюваний може переховуватись від слідства.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_8 органами досудового слідства обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких та два до особливо тяжких злочиныв.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Отже, на початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 289 КК України, колегія суддів вважає, що наявна обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в контексті її розуміння ЄСПЛ.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тяжкістю кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_8 , вагомістю наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

Колегія суддів вважає, що заявлені слідчим ризики є підтвердженими, оскільки ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення.

Наявність таких ризиків підтверджується тяжкістю кримінальних правопорушень, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомістю наявних доказів, тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.

Приймаючи рішення про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його сімейного стану, враховуючи, що він має сім`ю, постійне місце мешкання, є військовослужбовцем, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, не підтвердження заявлених слідчим ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, не є достатньою підставою для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок слідчого судді є передчасним, з огляду на приписи статті 131, частин першої, третьої статті 176, статті 177, частини першої статті 183 КПК України, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні використовують для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного або обвинуваченого, тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим серед таких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, оскільки під час його застосування особу позбавляють свободи.

Водночас такий запобіжний захід порівняно з указаними більш м`якими запобіжними заходами за певних умов може стати єдиним дійсно дієвим й обґрунтованим запобіжним заходом для виконання завдань кримінального провадження, зокрема, в умовах воєнного стану, коли забезпечення правопорядку в державі ускладнено, а масові загрози життю і здоров`ю людей, іншим їхнім засадничим правам і свободам надвисокі. За таких умов без тримання особи під вартою, особливо якщо така потреба зумовлена тяжкістю й характером злочинів, у яких підозрюють або обвинувачують особу, наявністю ризиків, визначених статтею 177 Кодексу, практично неможливо буде забезпечити виконання цією особою процесуальних обов`язків, запобігти її спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, іншій неналежній процесуальній поведінці, що перешкоджатиме здійсненню кримінального провадження або й зовсім унеможливить його й створюватиме у зв`язку із цим загрози низці публічних інтересів.

За статтею 177 Кодексу метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; учинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому його підозрюють, обвинувачують (частина перша); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, що їх визначено частиною першою статті 177 Кодексу (частина друга). До того ж під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за частиною шостою статті 176 Кодексу не встановлено винятків щодо дотримання приписів статей 178, 194 Кодексу, які визначають обставини, з`ясування яких є обов`язком слідчого судді, суду як для застосування цього запобіжного заходу, так і для його продовження.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчить про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час існують, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тобто, визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування є дискреційним повноваженням суду.

При цьому, розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання ОСОБА_8 під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, державі, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ризики наведені у клопотанні прокурора в достатній мірі обґрунтовані, а обрання відносно ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є повністю виправданим.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 травня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 скасувати.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 липня 2025 року включно, в межах строків досудового розслідування.

Підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді