Справа № 133/3111/19
Провадження №11-кп/801/702/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції клопотання прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000241 від 25.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького апеляційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000241 від 25.05.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 мотивовано тим, що, відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не змінилися та продовжують існувати.

Прокурор вказує на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна та наразі до нього вже застосовано покарання у вигляді позбавлення волі, тому останній може здійснити спроби переховуватись від суду, в тому числі за межами України, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, здобуті докази дають підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи поза ізоляцією може незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків, котрі ще не допитані судом апеляційної інстанції, якщо визнає це за потрібним.

Крім того, враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень та невідворотність наслідків, які настали від злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, відсутність пом`якшуючих обставин, наявність обставини, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого та вчинення ним злочинів у період іспитового терміну, є підстави вважати, що, перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

За таких обставин, враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, існують на даний час, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, міру призначеного покарання, особу обвинуваченого наявні підстави для продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити клопотання, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення клопотання, обговоривши доводи клопотання прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вироком Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16.04.2025 року ОСОБА_7 за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України засуджено до дванадцяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Прокурором Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 , обвинуваченим ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_9 подано апеляційні скарги на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 16.04.2025 року .

ОСОБА_7 вироком суду від 16.04.2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

З огляду на те, що завершити розгляд поданих апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати, на думку суду апеляційної інстанції, наявні підстави для продовження запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене, клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 419, КПК України, суд апеляційної інстанції ,

ПОСТАНОВИВ :

Задоволити клопотання прокурора.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з 06.06.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4