Справа № 201/4978/25
Провадження № 1-кп/201/886/2025
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

07 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 10.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 362 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 362 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 362 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 362 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_9

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_10

обвинувачена ОСОБА_6

захисник ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, проти чого інші присутні учасники не заперечили.

Представник потерпілого Виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради - Голова ради ОСОБА_12 та представник потерпілого Слобожанської селищної ради ОСОБА_13 просили провести підготовче засідання без їх участі, проти чого від учасників заперечень не надійшло.

Потерпіла ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За відсутності заперечень учасників суд продовжив розгляд обвинувального акта за їх відсутності.

Потерпілий ОСОБА_15 у підготовче засідання не прибув, надав заяву, в якій просив провести підготовче засідання без його участі, на що всі учасники заперечили.

З огляду на те, що у підготовчому засіданні можливо з`ясувати всі обставини справи та захистити права потерпілого за його відсутності, суд продовжив розгляд обвинувального акта без його участі.

Заслухавши думку учасників, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що правові підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акту, відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, наявні.

Так, з наданого суду обвинувального акту та додатків до нього вбачається, що вимоги статті 291 КПК щодо форми, змісту та додатків обвинувального акту стороною обвинувачення виконано, підстав для повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що думка прокурора про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту є обґрунтованою, оскільки підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України, підстав для його повернення прокурору немає, вказане кримінальне провадження підсудне Соборному районному суду м. Дніпра, а тому суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд у зазначеному кримінальному провадженні.

Від учасників судового провадження клопотань про здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні не надійшло. Також судом не встановлені обставини, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, які могли б бути підставою для ухвалення рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

У зв`язку із цим судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 31 КПК України, обвинуваченим роз`яснено право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально у складі трьох суддів, на що всі обвинувачені просили розглядати кримінальне провадження у колегіальному складі суду. Думку обвинувачених підтримали їх захисники.

З`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження належить здійснювати колегіально за участі прокурора, обвинувачених, їх захисників, потерпілого та представників потерпілих. Питання щодо розгляду кримінального провадження без їх участі, у випадку їх неприбуття у судові засідання або надання заяв про розгляд справи без їх участі, вирішити після призначення обвинувального акту до судового розгляду на відповідній стадії судового процесу.

Отже, вирішивши питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду та встановивши відсутність обставин, які б унеможливили призначення обвинувального акта до судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

При цьому обвинувальний акт слід передати до канцелярії суду для автоматизованого розподілу і визначення колегіального складу суду.

При вирішенні питання прийняття до розгляду у даному кримінальному провадженні позовну заяву потерпілого ОСОБА_15 , суд керується ч. 1 ст. 128 КПК України, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Тобто ч. 1 ст. 128 КПК України передбачено право особи під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов виключно про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, а не за інших позовних вимог.

Тому, суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 в частині стягнення з цивільних відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 2 000 000 грн підлягає прийняттю до розгляду з визнанням потерпілого ОСОБА_15 цивільним позивачем з усіма правами та обов`язками, передбаченими ст.61 КПК України, а обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - цивільними відповідачами, з усіма правами та обов`язками, передбаченими ст.62 КПК України.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_15 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 22.10.2024 № 947, згідно якого ОСОБА_15 продав, а ОСОБА_16 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , скасування державної реєстрації правочину в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд вважає, що зазначені вимоги суперечать ч. 1 ст. 128 КПК України, вказані вимоги у кримінальному провадженні не підлягають розгляду та в цій частині позов не може бути прийнятий до розгляду у кримінальному провадженні.

Тому з урахуванням наведеного та з огляду на відповідність цивільного позову потерпілого загальним вимогам щодо форми і змісту позовної заяви, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, в частині стягнення з цивільних відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 моральної шкоди, пред`явлення його до початку судового розгляду, суд вважає за можливе прийняти в цій частині цивільний позов до розгляду.

Також у підготовчому засіданні прокурором подане письмове клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 , який проти його задоволення не заперечив. Захисник ОСОБА_10 підтримав думку свого підзахисного.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали, вважає, що ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу, виходячи із наступного.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2024 ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів та ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першою статті 177 КПК України. Розмір застави не визначався.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2025 ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено останньому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 до 23 квітня 2025.

Ухвалою Соборного районного суду м. Дніпра від 21.05.2025 застосований під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжено на 60 днів, тобто до 19 липня 2025 року (включно).

Покладено на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- цілодобово не відлучатися без дозволу суду з місця свого проживання: за адресою: АДРЕСА_3 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги (у т.ч. проходження медичного обстеження) у медичних закладах та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру;

- прибувати до суду за кожним викликом суду;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- у випадку проходження стаціонарного лікування у медичному закладі повідомити про це суд;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному проводженні.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_5 , є особою, який обвинувачується за кримінальними правопорушеннями:

- ч. 2 ст. 146 КК України, а саме у незаконному позбавленні волі, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, таке, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу;

- ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах;

- ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у незакінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненому повторно;

- ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненому повторно.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 190 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення якого, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тому, а думку суду, розуміючи наслідки завершення судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою ухилення від можливого покарання у виді позбавлення волі.

У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Тому ризик переховуватися від суду є доведеним.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує ту обставину, що наразі ОСОБА_5 інкримінується кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 362 КК України, за декількома епізодами, що само по собі свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

За таких обставин суд вважає, що на цей час є наявними ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Суд, при вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, крім наявності ризиків, зазначених вище, оцінив у сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме наявність у ОСОБА_5 тяжких захворювань, які перешкоджають йому утримуватися під вартою.

Тому, на думку суду, оскільки на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне вказаний запобіжний захід продовжити в межах строків, визначених КПК України, а саме на 60 днів.

Суд вважає, що застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені ризики є дійсними та триваючими.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого суд на даному етапі не встановив.

Таким чином клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.128, 314-317,369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 10.05.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 362 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 362 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 362 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.5 ст. 190, ч.3 ст. 15, ч.5 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 357, ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 365-2, ч.3 ст. 362 КК України, на 17 годину 00 хвилин 17 липня 2025 року.

У судове засідання викликати прокурора ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , доставити із ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» ОСОБА_4 , викликати їх захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , викликати потерпілого ОСОБА_15 , представника потерпілого Виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради - Голову ради ОСОБА_17 , представника потерпілого Слобожанської селищної ради ОСОБА_13 .

Кримінальне провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні колегіально у складі трьох суддів.

Обвинувальний акт у відповідності до вимог ч. 2 ст. 31 КПК України передати до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу з метою визначення колегіального складу суду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 в частині стягнення з цивільних відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 2 000 000 грн - прийняти до розгляду.

Визнати цивільним позивачем потерпілого ОСОБА_15 , а ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - цивільними відповідачами, у цьому кримінальному провадженні.

Визначити цивільним відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, разом з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує позов за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Встановити цивільному позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам кримінального провадження.

Встановити цивільним відповідачам п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам ч.ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам кримінального провадження.

У задоволенні прийняття цивільного позову потерпілого ОСОБА_15 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 22.10.2024 № 947, згідно якого ОСОБА_15 продав, а ОСОБА_16 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , скасування державної реєстрації правочину в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, - відмовити.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_15 його право на окреме звернення у межах цивільного судочинства з позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 22.10.2024 № 947, згідно якого ОСОБА_15 продав, а ОСОБА_16 придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , скасування державної реєстрації правочину в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладанням обов`язків, визначених в ухвалі Соборного районного суду міста Дніпра від 21.05.2025 продовжити на 60 днів, тобто до 04 вересня 2025 року (включно).

Ухвала в частині продовження цілодобового домашнього арешту із покладанням обов`язків може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1