Дата документу 09.05.2025
Справа № 334/1427/21
Провадження № 1-кс/334/1039/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0002282 від 23.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

установив:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 , яка є власником об`єктів нерухомості магазин літера А, загальною площею 30,7 м2, що складається з приміщення №1 площею 29,5 м2, що в свою чергу складається з: тамбуру №1 площею 2,6 м2, торговельний зал №2 площею 23,1 м2, склад №3 площею 2,2 м2, санвузол №4 площею1,6 м2; приміщення №2 площею 1,2 м2, що в свою чергу складається з: комори №1 площею1,2 м2 а також навіс літера Г та замощення літера І що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , із заявою про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді від 08.07.2021 року. Своє клопотання обґрунтував тим, що 25 липня 2000 року рішенням державної технічної комісії Запорізького

міськвиконкому прийнято в експлуатацію тимчасовий павільйон-магазин по АДРЕСА_2 ), збудований на замовлення приватної особи-підприємця ОСОБА_6 .

25 серпня 2009 року Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» зареєстровано право приватної власності на ОСОБА_7 , загальною площею 30,7 м2 за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_6 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 квітня 2009 року по справі № 2-2522/09 та додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2009 року по справі № 2-2522/09.

Відповідно до Зведеного акту вартості будівель і споруд від 25 серпня 2009 року, цей об`єкт нерухомості включав у себе магазин, навіс та замощення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 6а.

29 жовтня 2009 року вищевказаний магазин було продано ОСОБА_6 , як продавцем, ОСОБА_5 , як покупцю за 20 000,00 грн. згідно з договором купівлі продажу, засвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8

03 листопада 2009 року право приватної власності на вказаний магазин було зареєстровано у ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_5 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОП «ЗМБТІ від 03 листопада 2009 року № 24332251.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1

05 березня між ОСОБА_5 і адвокатом ОСОБА_3 , було укладено договір № 14 про надання правової допомоги, зокрема про надання правової допомоги у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням її порушених прав та інтересів.

13 березня 2024 року адвокатом ОСОБА_3 , як представником ОСОБА_5 було подано до канцелярії ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заяву про залучення її до провадження, як потерпілої, та адвоката ОСОБА_3 - як представника потерпілої (надалі також - сторона Потерпілої) по кримінальному провадженню №0002282. В цій заяві, серед іншого містилась інформація вищевказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 , як добросовісній набувачці і власниці нежитлової будівлі магазину літ. А по АДРЕСА_1 , завдано матеріальної і моральної шкоди, на належний їй магазин накладений арешт, що перешкоджає нормальному функціонуванню розташованому у ньому закладу громадського харчування, у зв`язку з чим прохали залучити ОСОБА_5 до розслідування цього кримінального провадження, як потерпілу, а адвоката ОСОБА_3 , до кримінального провадження № 0002282 як представника потерпілої.

Постановою слідчого ОСОБА_9 від 18 березня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим, у визнанні ОСОБА_5 потерпілою було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2024 року по справі № 334/1427/21 (провадження № 1-кс/334/810/24) скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Скасовано постанову слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_9 щодо відмови у визнанні потерпілою ОСОБА_5 від 18 березня 2024 року по кримінальному провадженню № 0002282 від 23 липня 2020 року.

17 квітня 2024 року стороною Потерпілої слідчому ОСОБА_9 подано клопотання про вручення потерпілій пам`ятки про процесуальні права та обов`язки та про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002282.

29 квітня 2024 року слідчий ОСОБА_9 вручив мені, як представнику Потерпілої, постанову від 20 квітня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21 травня 2024 року по справі № 334/1427/21 (провадження № 1-кс/334/1123/24) відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5

16 серпня 2024 року представником ОСОБА_5 направлено скаргу недотримання розумних строків при досудовому розслідуванні на адресу керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя.

16 вересня 2024 року по пошті мною отримано лист за підписом заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_10 від 22 серпня 2024 року № 53-2582-24 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків при досудовому розслідуванні до якої було долучено відповідну постанову прокурора від 22 серпня 2024 року про відмову в задоволені скарги.

17 вересня 2024 року сторона ОСОБА_5 звернулась зі скаргою на рішення прокурора про відмову в задоволення скарги на недотримання розумних строків при досудовому розслідуванні.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2024 року по справі № 334/1427/21 (провадження № 1-кс/334/2420/24 у задоволенні скарги ОСОБА_5 в особі представника скаржника адвоката ОСОБА_3 відмовлено.

Для ОСОБА_5 , яка є добросовісним набувачем об`єкту нерухомості за адресою: м.Запоріжжя вул. Рекордна, буд.6а, і на майно якої накладено арешт в межах досудового розслідування кримінального провадження №0002282, склалась ситуація, при якій її майнові права істотно обмежені, але вона позбавлена можливості проаналізувати повноту і якість розслідування та заявити клопотання, які дозволили б прийняти рішення про завершення досудового розслідування.

Процесуальний статус власника майна ОСОБА_5 , на яке накладено арешт (третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт), дозволяє ставити питання про необхідність скасування арешту, який накладений більше чотирьох з половиною років, на протязі яких проводиться досудове слідство у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що:

- досудове розслідування у даному випадку триває вже більше чотирьох років;

- будь яких осіб, за виключенням ОСОБА_11 , які могли бути причетні до вчинення цього кримінального правопорушення, досудовим слідством не встановлено. Тому є підстави вважати, що кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України є помилковою (замість належної ч.1 і ч.4 ст.358 КК України);

- достовірно встановлено факт смерті 25 квітня 2020 року ОСОБА_11 , який був єдиним вигодонабувачем від виготовлення і використання завідомо неправдивого документу, тому є обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування має бути завершене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КК України (у зв`язку зі смертю підозрюваного);

- будь-яких слідчих дій протягом поточного року по цьому кримінальному провадженню не проводилось, що може свідчити про те, що можливості досудового слідства в частині здобуття нових доказів та викриття винних осіб вичерпані.

Власник вищевказаного магазину ОСОБА_5 не має жодного відношення до кримінального правопорушення, за фактом якого проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0002282, також відсутні будь-які докази вчинення нею інших кримінальних та/або адміністративних правопорушень.

Зважаючи на вищевикладене, просив суд задовільнити клопотання.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вказавши на те, що на майно ОСОБА_5 , накладений арешт, як на речовий доказ. Вказаний статус речового доказу майно не втратило, а відтак відсутні підстави для скасування арешту. У кримінальному провадженні наразі призначена судова експертиза, яка стосується, у тому числі, арештованого майна, тому підстав для завершення досудового слідства немає.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши наявні матеріали, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Під час проведення досудового розслідування встановлено що підставою державної реєстрації речових прав на майно, яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 6-а було рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі за № 2-2522/09 від 30.04.2009 року, яке подано до Орендного підприємства «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» (на теперішній час ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації»).

В матеріалах інвентаризаційної справи за об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 6-а міститься рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі за № 2-2522/09 від 30.04.2009 року за яким ОП «ЗМБТІ» зобов`язано скасувати попередню реєстрацію речових прав на нерухоме майно та зареєструвати право власності на об`єкти нерухомості за зазначеною вище адресою за ОСОБА_6 . Крім того, в матеріалах інвентаризаційної справи по об`єкту нерухомості, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 6-а міститься додаткове рішення Шевченківського районного сулу м. Запоріжжя від 03.08.2009 по цивільній № 2-2522/09 яким виділено в окремий об`єкт нерухомості та присвоєно поштову адресу: м. Запоріжжя, вул. Рекордна 6-а об`єкт нерухомості.

З метою перевірки законності підстав реєстрації об`єктів нерухомості направлено запит до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя на отримання рішень по цивільній справі № 2-2522/09. У відповідь на запит до органу досудового розслідування від Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надано копію рішення по цивільній справі № 2-2522/09 згідно до якого ОСОБА_6 відмовлено в позові про визнання права власності на об`єкти нерухомості за поштовою адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 6-а. Також, до надано копію ухвали апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2010 якою рішення по цивільній справі № 2-2522/09 згідно до якого ОСОБА_6 відмовлено в позові про визнання права власності на об`єкти нерухомості залишено в силі.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Так, згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями частини першої статті 170 КПК України унормовано, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що досудове слідство на момент розгляду клопотання про скасування арешту не завершено, арештоване майно не втратило «статусу» речового доказу у цьому кримінальному провадженні, а відтак власником майна та його представником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Суд також зауважує про те, що сама по собі тривалість досудового слідства не є підставою для скасування арешту, накладеного на майно.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя дійшов до переконання, що підстав, визначених ст. 174 КПК України, для скасування арешту немає, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 98, 131, 132, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1