Справа № 569/8366/25
ВИРОК

іменем України

Справа № 569/8366/25

15 травня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження №0000652 від 12 березня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця Збройних Сил України, водія розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 339 від 30.11.2024, призначено на посаду водія розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст.68 Конституції України, кожен громадянин зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, виконувати свої службові обов`язки, що визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, сумлінно вивчати військову справу, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, бути дисциплінованим, пильним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_3 в порушення п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно яких зброя, боєприпаси, вибухові речовини і засоби вибуху, віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 р. № 576 і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказами МВС України від 21 серпня 1998 року № 622, що регулює порядок поводження з цими предметами, вчинив умисні дії, спрямовані на порушення безпеки, пов`язаної з контрольованим обігом боєприпасів, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів.

Разом із тим, солдат ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, обіймаючи посаду водія розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання і зберігання бойових припасів, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у лютому місяці 2025 року (точніше дати досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у зоні проведення бойових дій поблизу села Верхня Сироватка Сумської області, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав бойові припаси, а саме: 123 (сто двадцять три) бойові патрони калібру 5,45х39 мм

з кулями зі свинцевими осердями та сталевими наконечниками, 2(два) бойові патрони калібру 5,45х39 мм з кулями «ПС» зі сталевими осердями (7Н6, 7Н6М), зразка 1974 року, 2 (два) бойові патрони калібру 7,62х39мм з кулями «ПС» зі сталевими осердями (57-Н-231С) зразка 1943 року, наступальну осколкову ручну гранату М67, яка належить до бойових припасів та придатна до здійснення вибуху, 1 (один) корпус ручної наступальної осколкової гранати РГН із маркуванням №РГН 254-14-87, 1 (один) запал до ручної гранати УЗРГМ-2 із маркуванням №S4 83-УЗРГ-2583, 07-88-354, які при конструйованому поєднанні між собою є саморобним вибуховим пристроєм типу «ручна граната», що придатна до вибуху.

Про вищевказані бойові припаси та вибуховий пристрій ОСОБА_3 , правоохоронні органи не повідомив, для поставлення на облік у військову частину не здав та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11 березня 2025 року помістив до свого рюкзака зеленого кольору, в якому незаконно їх носив та зберігав при собі до 19 год. 40 хв.

11 березня 2025 року, тобто до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 що за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю і підтвердив, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним злочину, викладені в обвинувальному акті та просив суд його суворо не карати.

Заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши правильне розуміння ними змісту обставин справи, а також те, що сумнівів у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України доведеною повністю.

Органом досудового слідства вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння, зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини i мотиви злочину ніким iз учасників судового розгляду, в тому числі i самою обвинуваченим ОСОБА_3 не оспорюються.

При призначенні покарання суд враховує, особу винного ОСОБА_3 не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога. Щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання; обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів..

Обрана судом міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та попередженню нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути 17446 грн. витрат на залучення експерта.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3 ( трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини або до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти командира військової частини або уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини або уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.4 ст.76 КК України контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а у разі звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_3 судом не обирається.

Речові докази: змив ДНК з предмету зовні схожого на гранату з маркувальним позначенням гранату типу «М-67» з маркувальним позначенням «Grenade, Hand, Flag, Felay, М67 Comp B Daz13f002-006» «TNS138024-018 2036»; 127 предметів ззовні схожих на патрони; залишки гранати РГН та М67 знищити; відеозапис наданий заступником начальник СМ Рівненського РУП зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 17446 (сімнадцять тисяч чотириста сорок шість) гривень витрат на залучення експерта.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_6