Справа № 1-134/08
Провадження № 1-в/692/42/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Драбів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив скасувати постанову слідчого відділу розслідування ДТП СУ МВС України Черкаської області ОСОБА_4 від 05.09.2008 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 27.02.2025 державним реєстратором нерухомого майна Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради було відмовлено ОСОБА_3 в проведенні реєстраційних дій щодо належної йому квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з наявним обтяженням накладеним 05.09.2008 арештом постановою слідчого відділу з розслідування ДТП СУ УМВС України в Черкаській області.

Вказує, що 05.09.2008 слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС України Черкаської області, розслідуючи кримінальну справу відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст. 286 КК України, накладено арешт на вказану квартиру, яка на той час належала на праві власності його матері - ОСОБА_5 . Вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 23.12.2008 по кримінальній справі № 1-134/08 ОСОБА_3 визнано винним за ч.3 ст. 286 КК та призначено покарання у вигляді 7 років позбавлення волі позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки, заявлені потерпілими цивільні позови про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду. Рішенням Драбівського районного суду від 09.11.2015 частково задоволено позовні вимоги потерпілих та стягнуто на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по 150 тис. грн. кожному на відшкодування моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 19.01.2016 рішення Драбівського районного суду змінено та стягнуто на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 моральну шкоду по 60 тис. грн. кожному. Вказане рішення переглядалось Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ та ухвалою від 06.07.2016 залишено без змін. Уподальшому постановою Драбівського районного суду Черкаської області від 15.01.2016 арешт на вказану квартиру було скасовано. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 31.03.2016 постанову Драбівського районного суду від 15.01.2016 було скасовано та матеріали справи направлено на новий розгляд. Надалі судом прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви та постанова слідчого про накладення арешту залишилась не скасована.

ОСОБА_3 вказує, що 20.11.2014 прийняв спадок після смерті матері в вигляді зазначеної вище квартири та проживає там разом з сім`єю. Подільським ДВС ГТУЮ в м. Києві було відкрито виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 моральної шкоди та протягом 2016-2018 років кошти було виплачено кожному стягувачу. Стверджує, що станом на 01.06.2018 рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відшкодування заподіяних моральних збитків у сумі 60000,00 грн. кожному виконане повністю, виконавчі провадження завершено, необхідність забезпечувати позовні вимоги позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 відпала з червня 2018 року.

У судове засідання ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_8 не прибули, від представника надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі заявника, де той просив розглянути клопотання у його відсутність.

Прокурор у судове засідання не прибув.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у судове засідання не прибули.

Розглянувши матеріали клопотання суд приходить до наступного.

Згідно положень ч. 1,2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.ч.1-2 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вироком Драбівського районного суду від 23 грудня 2008 року у справі № 1-134/08 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченому ч.3 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про стягнення з підсудного ОСОБА_3 на їх користь заподіяну їм матеріальну і моральну шкоду - залишено без розгляду.

Рішенням Драбівського районного суду від 09.11.2015 у цивільній справі № 692/1049/15-ц, який розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, зміненого рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 19 січня 2016 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто із ОСОБА_3 на користь позивачів по 60 тис. грн. кожному на відшкодування заподіяної їм моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення шляхово-транспортної пригоди, що мала місце 8 березня 2008 року, в результаті якої було спричинено смерть близьких родичів позивачів.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ, № 77519049 від 27.02.2025 відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою у зв`язку з наявністю суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, оскільки заявником подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень припинення арешту нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та Постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 15.01.2016 про скасування арешту, накладеного постановою слідчого СВ по розслідуванню ДТП СУ УМВС України в Черкаській області. Натомість відповідно до інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанова Драбівського районного суду Черкаської області від 15.01.2016 скасована колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 31.03.2016, провадження № 11/793/29/16, справа № 1-134/08.

Згідно Інформаційної довідки - Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 415641638 від 28.02.2025, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , вказаний ОСОБА_3 , розмір частки: 1. Документи подані для державної реєстрації: свідоцтво про право на спадщину серія та номер 1-1618, видане 20.11.2014 Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою. Довідка містить відомості про державну реєстрацію обтяжень - арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 7763510 від 02.10.2008, документи подані для державної реєстрації: постанова б/н, видана 05.09.2008 слідчим слідчого управління УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 06.05.2014 виконавчим комітетом Митлашівської сільської ради Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 51 рік у с. Митлашівка, Драбівський р-н, Черкаської області.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-1618 від 20.11.2014 спадкоємцем майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_3 , спадщина складається квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що також відповідає даним Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38957867 від 20.11.2014.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 29775172 від 20.11.2014, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29769516 від 20.11.2014, власником майна - квартири за адресою : АДРЕСА_2 вказаний ОСОБА_3 . На квартиру 02.10.2008 Першою київською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна.

Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 51137238 від 01.06.2018 старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС міста Київ ГТУ, у місті Києві ОСОБА_11 , виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 692/1049/15-ц, виданого 15.02.2016 Драбівським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 боргу у розмірі 60000,00 грн. на користь ОСОБА_6 закінчено у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Також припинено чинність арешту майна боржника накладеного постановою ВП №51137238 та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 51032498 від 01.06.2018 старшого державного виконавця Подільського РВ ДВС міста Київ ГТУ, у місті Києві ОСОБА_11 , виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 692/1049/15-ц, виданого 15.02.2016 Драбівським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по 60000,00 грн. кожному на відшкодування заподіяної їм моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди закінчено у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Також припинено чинність арешту майна боржника накладеного постановою ВП № 51032498 та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Також у матеріалах наявне свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 від 19.09.2016 та свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 20.04.2017, однак суд не враховує їх як такі, що безпосередньо не стосуються справи.

Відповідно до ст. 5 КПК України, процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом (19 листопада 2012 року), продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно абз. 3,4 п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно абз. 5 п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальнихз справ «Про деякі питання застосування розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України» запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності КПК, продовжують свою дію у порядку КПК 1960 року. Зміна, скасування чи припинення (окрім продовження) таких запобіжних заходів, арешту майна, відсторонення від посади, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом (тобто 20 листопада 2012 року чи пізніше), відбувається згідно з п. 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК у порядку, передбаченому КПК 1960 року.

Судом встановлено, що арешт на майноквартру за адресою: АДРЕСА_2 накладався під час дії КПК України у редакції 1960 року і на даний час ці обмеження залишаються не скасованими.

Отже, при вирішення питання звільнення майна з-під арешту потрібно керуватися правилами КПК України 1960 року.

Порядок щодо скасування арешту на майно у КПК України 1960 року було передбачено таким чином - на підставі постанови слідчого в порядку частини шостої 126 КПК України, або судом під час попереднього судового засідання в порядку статті 253 КПК України, під час ухвалення вироку в порядку статті 324 КПК України, або судом в порядку виконання вироку в порядку статей 409,411 КПК України.

Згідно зі статтею 126 КПК України 1960 року забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б це майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Згідно з пунктами 7 та 8 частини першої статті 324 КПК України 1960 року, постановляючи вирок, суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому, а також кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на його стаціонарне лікування, якщо цивільний позов не був заявлений; що зробити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України 1960 року, суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема щодо виконання вироку у частині цивільного позову чи конфіскації майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Про необхідність дотримання принципу законності при гарантуванні права власності на майно, яке передбачене ст. 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини, вказує і Європейський суд з прав людини в рішенні «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року:

«39. Будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (див. рішення у справі "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy) [GC], N 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I).

40. Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (див. рішення у справі "Ентрік проти Франції" (Hentrichv. France) від 22 вересня 1994 року, серія A, N 296-A, сс. 19-20, п. 42).»

Таким чином, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом, з моменту його накладення пройшло майже 17 років, арешт було накладено на майно особи, яка не була стороною по справі, було вирішено питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності та інші процесуальні питання, а також на даний час завершено стягнення шкоди на користь потерпілих за цивіль ним позовом, суд погоджується з твердженням заявника про відсутність необхідності у раніше застосованому заході забезпечення у кримінальному провадженні, тому вказане клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 170, 174, п. 9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), ст. 126, 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, накладені постановою слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 від 05.09.2008, а саме: арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений 25 серпня 2025 року.