УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000607 від 30.05.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Труд-Куток Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого на посаді складача поїздів в АТ «Укрзалізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням установлено, що 29.05.2025 року приблизно у період часу з 21:00 год. до 21:40 год., ОСОБА_4 , маючи реальну і об`єктивну можливість виявити перед виїздом те, що ходова частина автомобіля «ВАЗ 217030», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не відповідала вимогам п. 31.4.5. г) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі Правила дорожнього руху України), що виразилось в тому, що на задній осі автомобіля були встановлені шини різних моделей, з різними малюнками протектора: праве заднє колесо KAMA 185/65 R14, ліве заднє колесо GOODYEAR 185/65 R14, достеменно знаючи та розуміючи, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан транспортного засобу, а також те, що експлуатація транспортного засобу за наявності вищевказаних технічних несправностей і невідповідності зазначеним вимогам заборонена, приступив до керування вказаним автомобілем «ВАЗ 217030», чим порушив вимоги п. п. 2.3. а), 31.1., 31.4., 31.4.5. г) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу»;

п. 31.1. «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації»;

п. 31.4. «Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

п. 31.4.5. Колеса і шини:

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів».

У подальшому, 29.05.2025 року приблизно о 21:40 год., у темний час доби, у суху погоду, без опадів, водій ОСОБА_4 , керуючи вищевказаним автомобілем «ВАЗ 217030», здійснював рух у с. Кучарган Роздільнянського району Одеської області, по правій смузі проїзної частини вул. Павла Каплуна, яка була освітлена світлом від ліхтарів зовнішнього вуличного електроосвітлення, розташованих уздовж проїзної частини, на якій організовано двосторонній рух і яка має по одній смузі для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, з боку с. Павлівка в напрямку с-ща Лиманське, зі швидкістю не менше 107,4?122,5 км/год, чим порушив вимоги п.п. 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено, що:

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»;

п. 12.9. «Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил».

В цей час попереду вказаного автомобіля в попутному з ним напрямку, а саме по правій смузі проїзної частини вул. Павла Каплуна с. Кучурган, з боку с. Павлівка в напрямку с-ща Лиманське, здійснював рух велосипед «AZIMUT» під керуванням неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався уздовж правого краю проїзної частини, а коли наблизився до ділянки вказаної вулиці, на якій встановлений дорожній знак 5.68 «3 км» Правил дорожнього руху України, то останній змінив напрямок свого руху ліворуч та, рухаючись вліво по дузі, став виконувати маневр повороту ліворуч в напрямку лівого узбіччя.

Під час руху по проїзній частині вул. Павла Каплуна с. Кучурган, при наближенні до ділянки вказаної вулиці, на якій встановлений дорожній знак 5.68 «3 км» Правил дорожнього руху України, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити попереду свого автомобіля небезпеку для свого подальшого руху неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_7 , який на велосипеді «AZIMUT» на вказаній ділянці вулиці став виконувати маневр повороту ліворуч, водій ОСОБА_4 , діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.7., 2.3. б) Правил дорожнього руху України, які наказують, що:

п. 1.7. «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»,

уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на її зміну, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух із зазначеною вище швидкістю, яка більше ніж вдвічі перевищувала максимальну допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом та своєчасно і відповідно реагувати на зміни дорожньої обстановки, і в порушення вимог п.п. 1.5., 12.3. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку

водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити

заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу

або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху аж до зупинки автомобіля, внаслідок чого на зазначеній ділянці вулиці скоїв наїзд правою передньою частиною кузову керованого ним автомобіля «ВАЗ 217030» на ліву задню бокову частину велосипеда «AZIMUT» і на неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_7 .

Внаслідок даної ДТП смертельно травмовано неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому спричинені наступні тілесні ушкодження: поєднана травма голови, шийного відділу хребта, грудей, живота і кінцівок, зокрема: закрита черепно-мозкова травма, що поєднує: вогнищевий крововилив у м`які тканини тім`яної ділянки ліворуч, субарахноїдальні (під м`які оболонки мозку) крововиливи з вираженим набряком-набуханням мозку, численні садна і синці переважно ділянки обличчя; закрита травма шийного відділу хребта з повним переломом (зі значним зміщенням) на рівні атланто-окципітального зчленування (ділянка з`єднання основи черепа з першим шийним хребцем) з повним переривом верхньо-шийного відділу спинного мозку на даному рівні, садна шиї; закрита травма грудей і живота: поширені довгасті розриви з частковим розміжченням з боку задньої поверхні нижньої частки правої легені та задньо-діафрагмальної поверхні правої частки печінки з крововиливами у праву плевральну і черевну порожнини, забиття легень, одиничні садна тулуба; закриті переломи нижньої третини тіла (діафіза) правої плечової кістки і нижньої третини тіла лівої стегнової кістки з численними саднами кінцівок, які утворені дією тупих предметів, якими були виступаючі зовнішні поверхні автомобіля, що рухався, під час його зіткненні з велосипедистом, а також поверхня дороги при падінні на неї постраждалого, які уявляють собою єдиний комплекс поєднаної травми, спричинені в результаті ДТП, і таким чином, оцінюються разом, були небезпечними для життя і містять ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_7 знаходиться у прямому причинному зв`язку з отриманими внаслідок ДТП несумісними з життям поєднаними зазначеними вище тілесними ушкодженнями, зокрема, у ділянці верхньо-шийного відділу спинного мозку з повним його анатомічними переривом.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 1.5., 1.7., 2.3. а), б), 12.3., 12.4., 12.9. б), 31.1., 31.4., 31.4.5. г) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті велосипедиста ОСОБА_7 .

За викладених обставин, 30.08.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді і просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

У судовому засіданні -

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання посилаючись на те, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою погоджується, свою провину визнає, має міцні соціальні зв`язки, а ризики заявлені прокурором є необґрунтованими. Долучив характеризуючи документи.

Підозрюваний зазначив, щодо застосування запобіжного заходу відносно нього підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 30.08.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.05.2025 року, схемою та фототаблицею до нього; протоколом огляду місця події від 30.05.2025 року і фототаблицею до нього; протоколом проведення слідчого експерименту від 30.05.2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.07.2025 року, схемою і фототаблицею до нього; протоколом допиту свідка ОСОБА_4 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 30.05.2025 року; протоколом огляду речових доказів від 02.06.2025 року; протоколом отримання зразків для експертизи від 30.05.2025 року; висновком експерта №2070 від 07.07.2025 року судово-медичної експертизи крові від громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; висновком експерта №0000040 від 17.07.2025 року судово-медичної експертизи трупа гр-на ОСОБА_7 , 2012 р.н. (13 років); висновком експерта № СЕ-19/116-25/13770-ІТ від 23.06.2025 судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів»; висновком експерта № СЕ-19/116-25/13768-ІТ від 24.06.2025 року судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів»; висновком експерта № СЕ-19/116-25/14012-ІТ від 04.07.2025 року судової інженерно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження»; висновком експерта № СЕ-19/116-25/14011-ІТ від 16.07.2025 року судової експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод»; висновком експерта № СЕ-19/116-25/17038-ІТ від 26.08.2025 року судової експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод»; речовими доказами.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Щодо посилання прокурора на існування в рамках кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя прийшов до наступного.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, суспільно-небезпечні наслідки злочину у вигляді смерті людини, слідчий суддя приходить до переконання про наявність існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, адже останнійнаразі підозрюється у вчиненні злочину, який призвів до загибелі людини, свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає вказаний ризик недоведеним стороною обвинувачення, з огляду на наступне.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що у клопотанні відсутнє належне обґрунтування та аргументування стороною обвинувачення щодо яким чином підозрюваний ОСОБА_4 зможе перешкоджати кримінальному провадженню, більш того, підозрюваний з пред`явленою йому підозрою погоджується, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшов свого підтвердження під час розгляду слідчим суддею клопотання.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ніж домашній арешт, в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 30.10.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком 30.10.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1