печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3359/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання заступника Голови Державної аудиторської служби України ОСОБА_5 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

Заступник Голови Державної аудиторської служби України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування вимог клопотання зазначає, що у накладенні арешту відпала потреба.

У судовому засіданні представник клопотання підтримала, просила задовольнити клопотання в повному обсязі, зазначила, що наразі вказане майно передано у власність держави.

Прокурор у судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Судом встановлено, що управлінням з розслідування злочинів, вчинених злочинними організаціями Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні за №4 001866 від 09.09.2015 за фактом заволодіння державним майном в особливо великих розмірах, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/55426/16-к від 11.11.2016 накладено арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Шевченка Тараса, 27-А, зокрема, нежитлове приміщення, груп. приміщень №5;7 (літ. «А») загальною площею 555,8 м2, яке належить на праві власності ТОВ «САН11».

З ухвали про накладення арешту вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, відшкодування збитків завданих державі внаслідок вчинення підозрюваним злочину, запобіганням можливостей відчуження майна набутого в наслідок вчинення злочину, а також виконання вироку в частині конфіскації майна підозрюваного.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2024 року № 812-р «Про передачу нежитлових приміщень у м. Києві до сфери управління Державної аудиторської служби» передано із сфери управління Міністерства освіти і науки України до сфери управління Державної аудиторської служби України нежитлові приміщення загальною площею 555,8 кв. м (реєстраційний номер 91) в будівлі за адресою: б-р Тараса Шевченка, буд. 27-А у м. Києві.

На виконання вказаного розпорядження з метою оформлення безоплатної передачі нерухомого майна зі сфери управління Міністерства освіти і науки України до сфери управління Державної аудиторської служби України наказом від 10 вересня 2024 року № 246 «Про утворення комісії з питань передачі нерухомого майна» Держаудитслужба відповідно до Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року № 1482, створила Комісію з питань передачі нерухомого майна.

30 вересня 2024 року Комісія склала та підписала акт приймання-передачі нерухомого майна, який затверджено наказом Держаудитслужби від 30 вересня 2024 року № 264 «Про затвердження акта приймання-передачі нерухомого майна», яким на балансі Держаудитслужби закріплено нерухоме майно (нежитлові приміщення загальною площею 555,8 кв. м (реєстраційний номер 91) в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, судовим розглядом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежитлове приміщення (груп. приміщень № 5; 7 (літ. «А»)) загальною площею 555,8 кв. м, яке за адресою: АДРЕСА_1 , належить державі Україна, в особі Міністерства освіти і науки України, згідно із постановою Вищого господарського суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 910/22863/15.

Як вбачається з матеріалів клопотання, згідно з листом Державного бюро розслідувань від 04 грудня 2024 року № 39225-24/10-5-02-15672/24 вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2024 року залишено у силі дію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року у справі № 757/55426/16-к про накладення арешту на майно до моменту виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Разом з тим, наразі зазначений вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20 березня 2024 року у справі № 127/15500/23 не набрав законної сили у зв`язку з його оскарженням та направленням до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, слідчий суддя, беручи до уваги доводи представника, вважає, що наразі неможливо досягти мети накладення арешту на вказане майно, зокрема, щодо відшкодування збитків завданих державі внаслідок вчинення злочину, запобіганням можливостей відчуження майна набутого в наслідок вчинення злочину, а також виконання вироку в частині конфіскації майна, оскільки наразі нерухоме майно - нежитлове приміщення (груп. приміщень № 5; 7 (літ. «А»)) загальною площею 555,8 кв. м, яке за адресою: АДРЕСА_1 , належить державі Україна, в особі Державної аудиторської служби України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки зазначене майно 14 грудня 2016 року постановою Вищого господарського суд України у справі № 910/22863/15 повернуто державі, в особі Міністерства освіти і науки України, а на підставі розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2024 року № 812-р «Про передачу нежитлових приміщень у м. Києві до сфери управління Державної аудиторської служби» передано із сфери управління Міністерства освіти і науки України до сфери управління Державної аудиторської служби України, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання заступника Голови Державної аудиторської служби України ОСОБА_5 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати повністю арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року у справі № 757/55426/16-к на нерухоме майно, а саме з:

нежитлових приміщень (груп. приміщень № 5; 7 (літ. «А»)) загальною площею 555,8 кв. м, які розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1