печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 01.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002512 від 07.12.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 01.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002512 від 07.12.2021 року.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що вказана постанова необґрунтована, не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, у зв`язку з чим постанова є незаконною.

Особа, яка звернулась зі скаргою у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. В прохальній частині скарги, просив розгляд скарги проводити без його участі.

Слідчий, рішення, якого є предметом оскарження в судове засідання не з`явився, про час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002512 від 07.12.2021 року.

У рамках вказаного кримінального провадження, до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві надійшло клопотання ОСОБА_3 від 30.07.2024 № 1/2-2512 про залучення до кримінального провадження № 0002512 від 07.12.2021, як потерпілого та проведення слідчих дій.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, 01.08.2024 року старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002512 від 07.12.2021 року.

В обґрунтування постанови зазначено, що в клопотанні ОСОБА_3 відсутні будь-які відомості щодо обставин завдання йому шкоди цим кримінальним правопорушенням.

Так ч. ч. 1, 3 ст. 55 КПК України передбачає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Зокрема, постанова слідчого, прокурора складається з: 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як регламентовано ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так вивчивши клопотання ОСОБА_3 про залучення його до провадження, як потерпілого, вважаю, що в ній відсутні будь-які відомості щодо обставин завдання йому шкоди цим кримінальним правопорушенням.

Крім того, ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження доводів викладених у скарзі, а слідчий суддя позбавлений можливості витребування доказів за власною ініціативою, відтак на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін заявником не доведено, що постанова слідчого є необґрунтовано та незаконною.

З огляду на вказані вимоги Кримінального - процесуального кодексу України, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого в оскаржуваній постанові, вважає її законною, обґрунтованою, та такою, що не підлягає скасуванню, а відтак, у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 55, 107, 110, 220, 303, 305-307, 309, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 01.08.2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002512 від 07.12.2021 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1