ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаним вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2025:

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.3 ст.368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки і конфіскацією належного йому майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання ОСОБА_11 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.05.2023 до 04.05.2023, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили, а додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах, - з моменту відбуття основного покарання у виді позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_11 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням згідно з ч.5 ст.194 КПК України обов`язків залишено в силі.

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за ч.3 ст.368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки і конфіскацією належного йому майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України у строк покарання ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.05.2023 до 04.05.2023, із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_12 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням згідно з ч.5 ст.194 КПК України обов`язків залишено в силі.

Вироком також вирішено питання щодо процесуальних витрат, арешту на майно та долю речових доказів.

Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 , та захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_10 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких зазначають, що воно прийняте з порушенням норм законодавства.

Прокурор у кримінальному провадженні подав заперечення на вищевказані апеляційні скарги, де апеляційні доводи вважає безпідставними, у зв`язку з чим просить скарги залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок, - без змін.

Суддя ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив самовідвід мотивуючи його тим, що він під час досудового розслідування брав участь у даному кримінальному провадженні №0000024 як слідчий суддя. Вказана обставина стверджується копією ухвали слідчого судді Волинського апеляційного суду від 01.06.2023 (а.с.120 т.4).

Окрім того, самовідвід заявив і головуючий суддя ОСОБА_2 , який мотивований тим, що він як слідчий суддя розглядав клопотання про надання дозволу на проведення НСРД в порядку глави 21 КПК України у вказаному кримінальному провадженні №11-кп/802/309/25, що підтверджується відповідним листом начальника відділу РСР Волинського апеляційного суду ОСОБА_13 №227-рсо від 22.04.2025.

Заслухавши думку учасників провадження щодо заявлених самовідводів суддів, вивчивши матеріали провадження в цій частині, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.80 КПК України встановлено обов`язок судді за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, заявити самовідвід, який відповідно до вимог ч.5 цієї статті має бути вмотивованим.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадження за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 1 ст.76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що заяви головуючого судді ОСОБА_2 та судді ОСОБА_3 про самовідвід підлягають до задоволення, оскільки оскільки дійсно в першого виникає сумнів у його неупередженості та безсторонності у прийнятті судового рішення в даному провадженні, а в другий, - не має права брати участі у цьому ж провадженні, так як брав участь у ньому під час досудового розслідування як слідчий суддя.

На підставі наведеного та керуючись ст.75, 76, 344, 376 КПК України, Волинський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяви про самовідвід головуючого судді ОСОБА_2 та судді ОСОБА_3 задовольнити.

Матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 , та захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 лютого 2025 року, передати для вирішення питання про визначення колегії суддів в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді