Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження 1-кп/641/90/2025 Справа № 646/4937/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження,відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № ЄРДР за № 0001117 від 21.06.2018, № 0000223 від 21.01.2018, 0000728 від 02.06.2023 р. за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.05.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України з урахуванням ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 року до 2 років обмеження волі,звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.12.2024 року звільнено від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння;

- 01.11.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 01.11.2021 року за відбуттям строку покарання;

- 05.10.2023 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. Вирок скасований 18.04.2024 року вироком Полтавського апеляційного суду в частині призначення покарання. Призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.06.2023 року до 05.10.2023 року з розрахунку день за день. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.09.2024 року звільнено від покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння;

- 05.06.2024 року Червонозаводським районним судом м. Харкова з урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.09.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, без застосування ст. 71 КК України,

- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч.2,4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 20 січня 2018 року, приблизно з 21:00 год., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись в гостях у ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення за чужий рахунок, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до приміщення кухні, де з кухонного столу взяв, тобто таємно викрав майно, що належало ОСОБА_7 , а саме - мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3S», вартістю 1863 гривні 00 копійок, після чого з шафи, розташованої в коридорі, взяв, тобто таємно викрав чоловічу каблучку зі сплаву золота 585 проби, вагою 3 грами, вартістю 2120 гривень 13 копійок. Після цього ОСОБА_4 , поклавши вказані предмети до зовнішньої кишені своєї куртки, покинув приміщення квартири, залишив місце злочину з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3983 гривні 13 копійок.

Епізод 2. ОСОБА_4 , 18.06.2018, приблизно о 05 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, знаходячись біля дитячого батуту, який розташований за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 164, маючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров?я потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом ривку, відкрито заволодів мобільним телефоном «IM «Oukitel» K 10000, ринкова вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 2751 від 05.07.2018 року становить 2230 грн. 00коп., який знаходився в руках у ОСОБА_8 , та на вимогу потерпілого повернути мобільний телефон ОСОБА_4 силою заштовхав останнього в середину дитячого батуту, де, продовжуючи свої злочинні дії, наніс декілька ударів кулаками по голові ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани на голові та синця на обличчі, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 09- 2600/18 від 05.07.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів. (п.п. 2.3.2 «Б» 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ від 17 січня 1995 року), надалі ОСОБА_4 , не припиняючи реалізовувати свій злочинний намір, відкрито заволодів барсеткою ОСОБА_9 , в якій знаходились гроші в сумі 100 грн., які належали ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2330 гривень.

Епізод 3. На початку лютого місяця 2023 року, в період з 10:00 до 16:00, більш точної дати та часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 у період воєнного стану, поширеного на території України, Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 « Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому продовжувався, вчинив таємне викладення чужого майна(крадіжку), поєднане з проникненням у сховище, повторно, в період воєнного стану. Так, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за корисливі злочини, незаконно проник на огороджену територію паркувального майданчику, що розташований на території готелю «Дружба» по пр. Гагаріна, буд. 185 в Слобідському районі м. Харкова, а саме - перелізши через паркан, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку двох радіаторів охолодження, які перебували на території вказаного паркувального майданчику поруч з іншими автомобілями, а саме: ТМ «SCANIA» вартістю 28816,21 грн. та TM «SERIA» R(04-) вартістю - 13317,91 грн, загальною вартістю 42134,12 грн., що належить ТОВ ВКФ "Надежда" (код ЄРДПОУ №22629098), в особі директора ОСОБА_11 . Після вчинення крадіжки, ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяв шкоду ТОВ ВКФ "Надежда" (код ЄРДПОУ №22629098) на суму 42134,12 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2,4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, пояснив, що 20.01.2018 року, приблизно о 21:00 год., перебуваючи в гостях у ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_2 , зайшов до приміщення кухні, де з кухонного столу взяв належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3S», після чого з шафи, розташованої в коридорі, взяв, чоловічу каблучку зі сплаву золота, після чого з місця вчинення злочину пішов та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що, 18.06.2018, приблизно о 05 годині 00 хвилин, знаходячись біля дитячого батуту за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 164, шляхом ривку, відкрито заволодів мобільним телефоном «IM «Oukitel» K НОМЕР_1 , який знаходився в руках у ОСОБА_8 , та на вимогу потерпілого повернути мобільний телефон ОСОБА_4 , силою заштовхав останнього в середину дитячого батуту, де, наніс декілька ударів кулаками по голові ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, потім відкрито заволодів барсеткою ОСОБА_9 , в якій знаходились гроші в сумі 100 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що на початку лютого місяця 2023 року, в період з 10:00 до 16:00, більш точної дати та часу не пам`ятає, проник на огороджену територію паркувального майданчику, що розташований на території готелю «Дружба» по пр. Гагаріна, буд. 185 в Слобідському районі м. Харкова, а саме - перелізши через паркан, вчинив крадіжку двох радіаторів охолодження, які перебували на території вказаного паркувального майданчику поруч з іншими автомобілями, після чого зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Також, обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_11 за епізодом № 3 на суму 42134 грн. 12 коп. визнав в повному обсязі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень (злочинів) при обставинах, викладених в обвинувальних актах, розкаюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), зазначив, що вчинив злочини, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, і судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Представник потерпілого ТОВ ВКФ "Надежда"- ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, просив стягнути матеріальну шкоду з обвинуваченого ОСОБА_4 в розмірі 46811 гривні 08 коп.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень (злочинів) в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за епізодом № 1, у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; за епізодом № 2, у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України; за епізодом № 3, у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має не зняті і не погашені в установленому законом порядку судимості. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинам), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також, суд враховує, що відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити за правилами ч.1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до постановлення вироку Червонозаводським районним судом м. Харкова від 05.06.2024 року, за таких обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

При обчисленні строку відбуття покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.07.2018 р. у кримінальному провадженні № 0001117 від 21.06.2018 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою від 06.11.2018 року, крім того, вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.11.2018 р. ОСОБА_4 засуджено до 3 років позбавлення волі, із зазначенням строку відбування покарання - з 01.11.2018 року, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.01.2019 р. ОСОБА_4 залишено в Державній установі «Харківська установа виконання покарань № 27»для розгляду кримінального провадження № 0001117 від 21.06.2018, № 0000223 від 21.01.2018. ОСОБА_4 звільнений з Харківського СІЗО 01.11.2021 року за відбуттям строку покарання.

Крім того, ОСОБА_4 вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 05.10.2023 року засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України. Вказаний вирок скасований 18.04.2024 року в частині призначення покарання вироком Полтавського апеляційного суду та призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, та зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.06.2023 року до 05.10.2023 року з розрахунку день за день.

Також, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.09.2024 року, на підставі ч.2 ст. 74 КК України звільнено засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Полтавського апеляційного суду від 18.04.2024 року за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння; вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.06.2024 року приведено у відповідність до КК України, у зв`язку із чим ОСОБА_4 вважається засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без застосування ст. 71 КК України.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк, відбутий ОСОБА_4 , за правилами, передбаченими положенням статті 72 КК України, а саме в період з 16.07.2018 року по 01.11.2021 року, включно, та з 30.06.2023 року до 05.10.2023 року, включно.

При розв`язанні цивільного позову представника потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 46811,08 грн., суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, позовні вимоги представника потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди за епізодом № 3 в сумі 42134 гривні 12 коп. знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому суд вважає за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Разом з тим, враховуючи, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2024 року кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0000728 від 02.06.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушень (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за епізодами таємного викрадення чужого майна від 12.04.2023, 14.04.2023, 16.04.2023, 18.04.2023, 20.04.2023, 22.04.2023, 24.04.2023, 26.04.2023 р., закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд вважає за необхідне цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_11 в частині стягнення матеріальної шкоди за вказаними епізодами в сумі 4676,96 грн. залишити без розгляду, з роз`ясненням права на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз № 149 від 29.01.2018 року в сумі 1430,00 грн.; № 587 від 07.02.2018 року в сумі 572,00 грн.; № 2751 від 05.07.2018 року в сумі 429,00 грн., № СЕ-19/121-23/13123-ТР від 27.06.2023 р. в сумі 5258,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2,4 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.06.2024 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, тобто з 08.01.2024 року.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк, відбутий ОСОБА_4 , за правилами, передбаченими положенням статті 72 КК України, а саме період з 16.07.2018 року по 01.11.2021 року включно та з 30.06.2023 року по 05.10.2023 року включно з розрахунку день за день.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Цивільний позов представника потерпілого ТОВ ВКФ "Надежда"- ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ТОВ ВКФ "Надежда"- в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму 42134 гривні 12 коп.

Цивільний позов представника потерпілого ТОВ ВКФ "Надежда"- ОСОБА_11 про стягнення майнової шкоди в іншій частині - залишити без розгляду,роз`яснивши право потерпілого на звернення до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз № 149 від 29.01.2018 року в сумі 1430,00 грн.; № 587 від 07.02.2018 року в сумі 572,00 грн.; № 2751 від 05.07.2018 року в сумі 429,00 грн., № СЕ-19/121-23/13123-ТР від 27.06.2023 р. в сумі 5258,00 грн.

Речові докази: - закупівельний акт від 21.01.2018 щодо продажу мобільного телефону Xiomi Redmi 3S, та Договір № від 21.01.2018 - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1