Справа № 626/334/25
Провадження № 1-кс/626/223/2025
У Х В А Л А

про арешт майна

30 січня 2025 року м.Берестин (Красноград)

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000117 від 29 січня 2025 року, за ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна, яке тимчасово було вилучено під час огляду місця події 29.01.2025 року, а саме транспортних засобів.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 28.01.2025 на км 118 +260 м автодороги М-18 відбулося зіткнення автомобіля DAF XF 95.430 НОМЕР_1 з причепом SCHMITZ S 01 д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Volkswagen Transporter д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, внутрішньочерепного крововиливу, гострої дихальної недостатність, відкритого перелому лівої нижньої кінцівки, та перелом нижньої щелепи.

Відомості про дану подію 29.01.2025 відповідно до чинного кримінального процесуального законодавства України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 України.

Так, 29.01.2025 в ході проведення огляду місця події на автодорозі М-18 118 км. + 260 м. за географічними координатами 49.26,221, 35.511465, було виявлено та вилучено транспортний засіб марки DAF моделі XF 95.430 червоного кольору з номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_6 , але фактично перебуває у використанні ОСОБА_4 , напівпричіп марки SCHMITZ, моделі S 01, з номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_6 , але фактично перебуває у використанні ОСОБА_4 , транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TRANPORTER, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_6 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на праві власності належить ОСОБА_7 , але фактично перебуває у використанні ОСОБА_8 .

На підставі ст.98 КПК України, органом досудового розслідування було визнано речовим доказом транспортний засіб.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти на них арешт для проведення подальших експертних досліджень, процесуальних та слідчих дій.

Слідчий суддя розглянувши вказане клопотання, дослідивши надані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого про арешт майна, підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використанні як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст.170 КПК України слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права па відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає: спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відповідно до ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Окрім вказаного, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.98 КПК України, є речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, а саме знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказані речі підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке перелічено в клопотанні слідчого, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вони можуть містити відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні.

В зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на транспортний засіб - напівпричіп марки SCHMITZ, моделі S 01, з номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TRANPORTER, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_6 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які було вилучено в ході проведення огляду 29.01.2025 на автодорозі М-18 118 км. + 260 м. за географічними координатами 49.26,221, 35.511465, та заборонити вчинення дій, направлених на передачу, відчуження, користування та/або розпорядженням вилученим майном з місцем зберігання, яке визначе слідчий.

Поряд з цим, відповідно до положень п.4-6 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна, повинен врахувати:

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також відповідно до положень ч.4 ст.170 КК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Крім того, відповідно до матеріалів клопотання механічні ушкодження були виявлені тільки на напівпричіпі марки SCHMITZ, моделі S 01 та транспортному засобі марки VOLKSWAGEN, моделі TRANPORTER, а на транспортному засобі марки DAF, моделі XF 95.430, червоного кольору будь яких механічних пошкоджень, подряпин чи пошкоджень лакофарбової поверхні не виявлено, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за недоцільне накладати арешт на даний транспортний засіб, який фактично самостійно не є об`єктом даного ДТП.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

В зв`язку з чим даний транспортний засіб підлягає поверненню його власнику законному володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 167-175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000117 від 29 січня 2025 року, за ч.2 ст.286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на напівпричіп марки SCHMITZ, моделі S 01, з номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, моделі TRANPORTER, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_6 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , які було вилучено в ході проведення огляду 29.01.2025 на автодорозі М-18 118 км. + 260 м. за географічними координатами 49.26,221, 35.511465та заборонити вчинення дій, направлених на передачу, відчуження, користування та/або розпорядженням вилученим майном за місцем зберігання, яке визначить слідчий.

В задоволені клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки DAF, моделі XF 95.430, червоного кольору з номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовити та негайно повернути його власнику законному володільцю.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1