Справа №760/806/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , адвоката - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000921,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000921,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження №0000921, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.08.2024, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Встановлено, що наприкінці серпня 2024 року, але не пізніше 30.08.2024, перебуваючи у м. Київ, ОСОБА_7 займався пошуком підробітку в соціальних мережах та «Telegram-каналах», використовуючи власний мобільний телефон марки «Nokia» із встановленою сім-картою мобільного оператора НОМЕР_1 . В свою чергу аккаунт «Telegram» зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 та має ім`я користувача « ОСОБА_8 ».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.08.2024 на номер мобільного телефону ОСОБА_7 НОМЕР_1 у мобільному додатку для обміну повідомленнями «Telegram» надійшло смс-повідомлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи з пропозицією заробітку, на що ОСОБА_7 погодився.

В подальшому, в ході листування ОСОБА_7 з невстановленою в ході досудового розслідування особою останньою було запропоновано підробіток у вигляді здійснення підпалу транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань, за грошову винагороду. Почавши обговорення відповідної пропозиції даної особи в приватному чаті у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», ОСОБА_7 погодився здійснити підпал відповідного транспортного засобу за грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

Згідно домовленості з вказаною невстановленою особою, ОСОБА_7 мав підшукати автотранспортний засіб, що за візуальними ознаками можна охарактеризувати, як автомобіль Збройних Сил України або інших збройних формувань, після чого зробити фотознімок такого автомобіля та направити його у вищевказаному застосунку невстановленій в ході досудового розслідування.

Поряд з цим, з метою доведення свого злочинно умислу, ОСОБА_7 , прийняв рішення заручитися підтримкою для реалізації злочинного наміру, а саме залучив до протиправної діяльності свого товариша ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснивши останньому свої наміри та обіцявши за допомогу у вчиненні злочину грошової винагороди в сумі 500 доларів США, на що останній погодився.

Так, 29.08.2024 на виконання вищевказаної домовленості, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільну небезпечність, достовірно будучи обізнаним, що його дії завдадуть шкоду обороноздатності України у вигляді перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали підшукувати на території м. Київ автомобіль, що належить військовослужбовцям ЗСУ.

Того ж дня, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 30.08.2024, проходячи біля будинку за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 21/3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 побачили запаркований на вулиці автомобіль кольору «хакі» марки «Volkswagen LT 45» д.н.з. НОМЕР_2 .

Зрозумівши, що за візуальними ознаками вказаний автомобіль відповідає запитуваним невстановленою в ході досудового розслідування особою критеріям та є таким, що використовується військовослужбовцями в ході бойових завдань для захисту України, ОСОБА_7 здійснив фотофіксацію даного автомобіля та надіслав відповідні фотознімки вказаній особі із застосуванням вищевказаного месенджеру.

Після отримання фотознімків невстановлена в ході досудового розслідування особа повідомила ОСОБА_7 , що вказаний автомобіль відповідає всім необхідним критеріям та може бути предметом підпалу за вище обіцяну грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

Надалі, в ході спілкування ОСОБА_7 погодився підпалити саме вказаний автомобіль в ніч 30.08.2024, коли буде менше свідків такої події.

Надалі, вдень 29.08.2024 (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 та ОСОБА_7 придбали у магазині «Червоний маркет» за адресою: м. Київ, вул. Пасхаліна, буд. 3 розпалювач у вигляді розчинника для подальшого використання під час підпалу автомобіля. З метою уникнення кримінальної відповідальності та переслідування за вчинений злочин, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 прийняли рішення бути вдома, доки стемніє.

Крім того, 29.09.2024 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 надіслав невстановленій в ході досудового розслідування особі в месенджері «Telegram» свій крипто гаманець для отримання грошової винагороди за вчинений ним злочин.

Приблизно у період з 00 год. 00 хв. по 02 год. 30 хв. 30.08.2024, дочекавшись темряви, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , взявши з собою розпалювач, зустрілися у невстановленому досудовим розслідуванням місці та почали спільний рух до виявленого раніше ними військового автомобіля марки «Volkswagen LT 45» д.н.з. НОМЕР_2 , запаркованого біля будинку за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 21/3. Підійшовши до даного автомобіля та пересвідчившись в можливості безкарного вчинення злочину, за попереднім розподіленням ролей ОСОБА_5 вилив наданий ОСОБА_7 розпалювач на капот даного автотранспортного засобу, після чого підпалив його за допомогою запальнички. Надалі, ОСОБА_7 зафіксувавши факт підпалу на камеру свого мобільного телефону марки «Nokia», переслав даний відеозапис невстановленій в ході досудового розслідування особі в месенджері «Telegram», після чого видалив з листування та пам`яті свого пристрою такий відеозапис. Отримавши даний відеозапис невстановлена в ході досудового розслідування особа дуже зраділа, після чого запевнила ОСОБА_7 в отриманні винагороди за вказаний злочин та, в свою чергу, ОСОБА_7 запевнив ОСОБА_5 про отримання останнім обумовленої частини грошових коштів за здійснення підпалу вищевказаного транспортного засобу.

Так, упевнившись в тому, що злочин доведений ним до кінця та досягнуто мети у вигляді завдання шкоди основам національної безпеки України та громадської безпеки, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинув місце підпалу та прослідував до адреси свого фактичного місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

30.08.2024 о 22 год. 21 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

31.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

31.08.2024 ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 діб.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується доказами зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, а саме:

- рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 30.08.2024;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.08.2024;

- протоколом огляду місця події від 30.08.2024;

- відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.08.2024;

- поясненнями ОСОБА_14 від 30.08.2024;

- протоколами обшуку від 30.08.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_7 від 30.08.2024;

- повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 30.08.2024;

- допитом підозрюваного ОСОБА_7 від 31.08.2024;

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 30.08.2024;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 31.08.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.08.2024;

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 ;

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва про про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 ;

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва про про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 31.08.2024;

- іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки отриманих доказів у їх сукупності стверджує, що причетність особи до вчинення ним кримінального правопорушення є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

На даний час у органу досудового розслідування є необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки досудовим розслідуванням встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, а відтак встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, з приводу кримінального правопорушення вчиненого підозрюваним.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що серед оточення підозрюваного ОСОБА_5 є невстановлені учасники злочину, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин спрямований на перешкоджання Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, тим самим створивши умови для переховування його від органів досудового слідства та суду та унеможливити здійснення швидкого, повного і неупередженого досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні.

Як зазначає орган досудового розслідування, інші більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечать його належної процесуальної поведінки, призведуть до продовження злочинної діяльності, а їх застосування створить умови для переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження №0000921, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1КК України.

Згідно з фабулою, внесеною до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається, що досудовим розслідування встановлено, що 30.08.2024 приблизно о 02 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 21/3 невстановлена особа здійснила підпал автомобіля марки «Volkswagen LT 45» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , чим вчинила перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

30.08.2024 о 22 год. 21 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 30.08.2024.

31.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, Україна, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого повідомлено про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.11.2024 у справі №760/30025/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000921 від 30.08.2024 до шести місяців, тобто до 28 лютого 2025 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.11.2024 у справі №760/30035/24 продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 січня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Під час досудового розслідування встановленні обставини, які дають обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, які підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 30.08.2024;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.08.2024;

- протоколом огляду місця події від 30.08.2024;

- відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.08.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.08.2024;

- поясненнями ОСОБА_14 від 30.08.2024;

- протоколами обшуку від 30.08.2024;

- протоколом затримання ОСОБА_7 від 30.08.2024;

- повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 30.08.2024;

- допитом підозрюваного ОСОБА_7 від 31.08.2024;

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 30.08.2024;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 31.08.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 31.08.2024;

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 ;

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва про про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_5 ;

- ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва про про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 31.08.2024;

- іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000921,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, відносно ОСОБА_5 - в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.02.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1