Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/137/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Славне, Долинського району, Кіровоградської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого осіб на утриманні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05.04.2025 включно, без визначення застави,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2025 року, задоволено клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 , у межах кримінального провадження № 0000008, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 05.04.2025 включно, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно ОСОБА_6 існують ризики, передбачені п. 1, п. 2, п. З, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (застава, домашній арешт, особисте зобов`язання, порука), не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_6 повідомив суду про те, що з`являтиметься при потребі на виклик до поліції та суду, переховуватися наміру не має, просив суд про домашній арешт.

Захисник вважає, що ризик знищення або спотворення будь-яких із речей чи документів у справі підозрюваним неможливе, оскільки докази з місця вчинення злочину вже зібрані, свідки опитані. Підозрюваний співпрацював зі слідством, надав всі необхідні свідчення і покази та фактично не може спотворити ніякі докази у справі. Незаконний вплив підозрюваного на свідків, потерпілого та інших осіб, причетних до вчинення злочину, з метою уникнення покарання є неможливим, оскільки покази свідками вже надані і були додані до матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, коли запобіжний захід обирався вперше.

Також вважає, що прокурором не доведено таку підставу як перешкоджання кримінальному провадженню «іншим чином». Яким саме чином підозрюваний може здійснювати таке перешкоджання не зазначено та у судовому засіданні не повідомлено.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 повідомив слідчому та захиснику, що перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, точний психіатричний діагноз слідству наразі невідомий. Тому, перебування підозрюваного у слідчому ізоляторі може спричинити негативні наслідки, як для самого підозрюваного, так і для оточуючих його осіб.

Захисник зауважує, що жодний ризик у клопотанні про продовження строку тримання під вартою передбачений ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведений.

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлялися у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у дистанційному режимі відеоконференції до апеляційного суду не надходили.

Захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просила проводити апеляційний розгляд без її участі та участі підозрюваного.

Від прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги захисника без його участі.

Враховуючи наведене апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, які надійшли з районного суду та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні слідчим відділенням відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000008 від 05.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 01.01.2025 близько 12.00 години ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував по АДРЕСА_1 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , наніс потерпілій руками близько 5 ударів в область голови та тулуба. Від даних ударів потерпіла впала на землю, після чого ОСОБА_6 наніс ще близько 5 ударів руками по тулубу потерпілої.

Після чого, ОСОБА_6 підняв ОСОБА_10 із землі та вони попрямували до місця свого проживання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де потерпілій стало зле та 04.01.2025 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_6 , настала смерть потерпілої ОСОБА_10 .

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 2605 від 05.01.2025 причиною смерті ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 являється - гемопневмоторакс, тупа травма грудей, розрив легень, множинні переломи ребер.

Дії ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковано як, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.121 КК України.

06 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

06 січня 2025 року ухвалою Долинського районного суду до підозрюваного ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді гримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування а саме з 16 год. 00 хв. 06.01.2025 по 04.03.2025 включно.

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість пред`явленої йому підозри, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, виклав обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2025 року,, вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою до 05.04.2025.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю долучених до клопотання доказів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.

Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою, серед яких встановлено необхідність проведення ряду слідчих дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-біологічної експертизи щодо встановлення наявності сліді біологічного походження на вилученому одязі потерпілої; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-біологічної експертизи щодо встановлення наявності сліді біологічного походження на вилученому одязі підозрюваного; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-психіатричної експертизи; отримати висновок судово-медичної експертизи; провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність; з урахуванням складності кримінального правопорушення, виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо надання доступу до матеріалів провадження підозрюваному, його захиснику, потерпілому, ознайомити їх з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер, суспільну небезпечність та наслідки злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та/чи свідків; спробувати перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, які наразі не встановлені органом досудового слідства, тобто наявні реальні ризики, передбачені п.п. 1,2, 3,4 ч. 1 ст.177 КПК України .

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при її постановленні.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, його підвищену суспільну небезпеку, та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному винятковий запобіжний захід.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого врахував усі дані про особу підозрюваного, на які посилається захисник у апеляційній скарзі. Проте, наведені обставини про особу підозрюваного не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, як про те просить захисник в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 лютого 2025 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_12 ОСОБА_4