Справа № 229/1766/23
У Х В А Л А

20 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в режимі відеоконференції, питання доцільності тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115, ч.5 ст.426-1 , ч.3 ст.289, ч. 3 ст. 413 КК України,

учасники судового провадження прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,-

встановив:

Дружківським міським судом Донецької області розглядалось кримінальне провадження № 0001153 від 15.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 413 КК України.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 лютого 2025 року підсудність зазначеного кримінального провадження визначено за Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17.11.2022 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гаупвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , без визначення застави, строком на 60 діб.

У подальшому, строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 25.12.2024 строком на 60 діб, тобто до 22 лютого 2025 року.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 413 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки наявні ризики переховування останнім від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на особу обвинуваченого, просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт в певний період доби за місцем несення служби.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17.11.2022 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гаупвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , без визначення застави, строком на 60 діб.

У подальшому, строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 25.12.2024 року строком на 60 діб, тобто до 22 лютого 2025 року включно.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу тримання під вартою суд враховує дані про особу обвинуваченого та ризики, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає доведеним наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказав прокурор, такі як ризик можливого переховування ОСОБА_3 від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчинені інкримінованих тяжких та особливо тяжкого кримінального правопорушення, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 проходить службу у районі бойових дій, у безпосередній наближеності до тимчасово окупованої території та об`єктивно має можливість перетнути лінію розмежування та тим самим уникнути кримінальної відповідальності.

Також повною мірою прокурором було доведено ризик можливого вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення, в тому числі проти встановленого порядку несення військової служби (самовільне залишення військової частини, дезертирство, самовільне залишення поля бою тощо), оскільки останній є військовослужбовцем та у разі звільнення з-під варти зобов`язаний повернутись до місця несення служби, чим самим створить умови для вчиненні інших аналогічних кримінальних правопорушень, а також створить умови для переховування від суду, та тим самим уникнути кримінальної відповідальності.

При цьому суд зважує на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочинів, за скоєння яких передбачене покаранні у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, у тому числі проти встановленого порядку несення військової служби, із застосуванням насильства відносно підлеглих військовослужбовців, чим самим може, перебуваючи на свободі, вчинити незаконний вплив на потерпілих та свідків, використовуючи своє службове становище, з метою зміни ними показів на свою користь, внаслідок чого останній може уникнути кримінальної відповідальності.

Встановлені судом ризики є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, оскільки альтернативні запобіжні заходи на даній стадії судового провадження, на думку суду, не забезпечать належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченого в розгляді кримінального провадження, а також запобіганню вищеозначених ризиків, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому термін дії заходу забезпечення кримінального провадження (запобіжного заходу) у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 194, 199, 314, 315 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 квітня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1