Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/102/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу власника майна адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2025, про арешт майна у кримінальному провадженні №0000130, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.362 КК України,

інші учасники судового засідання:

прокурор - ОСОБА_7

представник власника майна -адвокат ОСОБА_8

власника майна ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2025 накладено арешт на: оригінал заяви від імені ОСОБА_9 про реєстрацію права власності за нею на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0004; оригінал заяви від імені ОСОБА_9 про реєстрацію права власності за нею на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0019; оригінал заяви від імені ОСОБА_10 про реєстрацію права власності за нею на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0495; системний блок марки «ASUS» інвентарний номер 10480039 серійний номер 7AH 350059353, за допомогою якого здійснювалася реєстрація права власності на вищезазначені земельні ділянки; мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , марки «Iphone 13» IMEI НОМЕР_1 із вставленою сім-картою № НОМЕР_2 , Із забороною користування та розпорядження зазначеним майном, окрім проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000130.

В апеляційній скарзі власника майна ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою було накладено арешт на мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , марки «Iphone 13» IMEI НОМЕР_1 із вставленою сім-картою № НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді від 06.02.2025 р. в частині накладення арешту на мобільний телефон є необгрунтованою.

Зазначає, що надавала слідчому судді копії гарантійного талону та квітанцї, посилається на те, що даний телефон був придбаний сином в інтернет-магазині, та передано в користування ОСОБА_11 на прикінці жовтня минулого року, та знаходиться в користуванні власника майна.

Заслухавши доповідача, власника майна ОСОБА_6 , та в її інтересах представника власника майна адвоката ОСОБА_8 , які просила подану апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки дана ухвала оскаржена стороною захистуфактично тільки в частині накладення арешту на мобільний телефон, марки «Iphone 13» IMEI НОМЕР_1 , колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної представником.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, у провадженні відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2024 за №0000130 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.362 КК України.

Постановою прокурора про визнання речей речовими доказами і прилучення їх до кримінального провадження від 31.01.2025 визнано речовими доказами майно, виявлене та вилучене у ході обшуку, проведеного 31.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді від 28.01.2025, окрім іншого мобільний телефон, належний ОСОБА_6 марки «Iphone 13» IMEI НОМЕР_1 із вставленою сім-картою № НОМЕР_2 .

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційної інстанції повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України ); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

У відповідності до вимог ст.171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч.1 ст.173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурором зазначено, що вилучений мобільний телефон має ознаки речового доказу, яке має суттєве значення в подальшому для досудового розслідування.

Обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.

У випадках, коли йдеться про обмеження тих чи інших прав і свобод, Європейський суд завжди звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

В судовому засіданні власник майна зазначила, що під час проведення обшуку, нею добровільно було надано доступ до її мобільного телефону. До суду першої інстанції надані квітанції які підтверджують, що даний прийстрій був придбаний в жовтні 2024 року. ОСОБА_6 наголосила, що не заперечувала щодо зняття інформаціїї з належного їй пристроя.

Отже, з наявних матеріалів клопотання станом на теперішній час не можливо достеменно встановити, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, правові підстави для арешту майна, як взагалі, так і такі, що були б якимось чином співвідносні з обставинами у кримінальному провадженні такими, як їх наразі встановлено досудовим розслідуванням; відсутні докази того, що потреби досудового розслідування дійсно виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, про який ідеться в клопотанні прокурора про арешт майна.

Вивчення матеріалів клопотання, надає колегії суддів підстав прийти до висновку, що на час звернення до суду відсутні відомості про вручення підозри ОСОБА_6 таким чином відсутні правові підстави для арешту оскаржуваного майна у даному кримінальному провадженні. При розгляді апеляційної скарги не доведено мети арешту майна для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством та обумовленість обмеження легітимною метою.

Виходячи і з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню як така, що її доводи знайшли своє підтвердження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу власника майна адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2025 - скасувати в частині накладення арешту на мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , марки «Iphone 13» IMEI НОМЕР_1 із вставленою сім-картою № НОМЕР_2 .

В задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на мобільний телефон, належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , марки «Iphone 13» IMEI НОМЕР_1 із вставленою сім-картою № НОМЕР_2 відмовити, та повернути власнику.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4