Справа № 584/1442/24
Провадження № 1-кп/584/97/25
УХВАЛА

06.01.2025 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 /в режимі відеоконференції/

обвинуваченого ОСОБА_4 /в режимі відеоконференції/

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6 /в режимі відеоконференції/

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Путивль обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000239 від 03.09.2024,

встановив:

На розгляд суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000239 від 03.09.2024.

Прокурор, посилаючись на відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, вважав можливим призначення судового розгляду на підставі направленого до суду обвинувального акту.

Також під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення розміру застави, яке мотивує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні вказаного виду запобіжного заходу під час досудового розслідування та на даний час залишились актуальними.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечували проти призначення вказаного провадження до судового розгляду, а у задоволенні клопотання прокурора про продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою просили відмовити, застосувавши щодо обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому, свою позицію захисник обгрунтовував тим, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, має статус військовослужбовця та має наміри продовжити проходження військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти призначення вказаного провадження до судового розгляду, а також підтримали позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 та просили застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, а тому підлягає призначенню судовий розгляд.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 05.09.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 год. 50 хв. 14.11.2024.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 13.11.2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 12 год. 40 хв. 10.01.2025 з визначенням застави у розмірі 121120 грн.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, не допитані свідки, потерпілий, не досліджено письмові та речові докази по справі, а тому судове провадження у даній справі не може бути завершене до закінчення строку дії застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства») термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно до рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Об`єднаного королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Необхідно зауважити, що на цьому етапі провадження суд не вирішує ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У світлі конкретних обставин цієї справи, без надання оцінки обвинуваченню щодо його обґрунтованості та доведеності, суд виходить з точки зору допустимості прийти до висновку про наявність обвинувачення відносно ОСОБА_4 , яке відповідає стандарту доказування «обґрунтована підозра».

Матеріали кримінального провадження переконливо свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, Європейський суд з прав людини у справах "Ілійков проти Болгарії", "Летельє проти Франції" вказав, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторно вчинення злочинів", а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, при цьому, санкцією ч.2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому суд погоджується, з доводами прокурора, про те, що останній, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

За наведеного, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу під час досудового розслідування та його продовження під час судового розгляду не зменшились та не перестали існувати, а тому клопотання прокурора про продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Таким чином, обвинувачений та його захисник продовження існування вказаних ризиків не спростували та не довели того, що застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належне виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі зможе запобігти зазначеним ризикам.

Разом з тим, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, в силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави, внесення якої буде достатнім для звільнення з-під варти, слід визначити 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 грн., з покладенням на нього в разі звільнення обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Виходячи з даних обвинувального акту відносно обвинуваченого, відповідно до ч. 1 ст. 31 КПК України судовий розгляд може здійснюватися суддею одноособово та в силу вимог ч. 2 ст. 27 КПК України кримінальне провадження підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 176-178, 183, 314-317, 350, 392 КПК України, суд,

постановив:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити - по 15 год. 05 хв. 5 лютого 2025 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в разі внесення застави в розмірі 121120 грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень), з покладенням на нього в цьому випадку на цей же строк таких обов`язків:

- прибувати до прокурора кожної середи щотижня;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі звільнення з-під варти він зобов`язаний виконувати покладені на нього судом обов`язки, невиконання яких тягне за собою звернення суми застави в дохід держави та подальшу заміну запобіжного заходу на більш суворий.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в залі суду м. Путивль на 14 год. 15 хв. 16 січня 2025 року.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але не неї може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1