ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1917/24

Провадження № 11-кп/820/370/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0002536 від 07 серпня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ярмолинецького районного суду від 28 лютого 2025 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні перебуває неповнолітній син, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

За вироком суду, ОСОБА_6 12 липня 2024 року відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25 березня 1992 року, будучи військовозобов`язаним, з метою постановки на військовий облік, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому, ОСОБА_6 пройшов військово-лікарську комісію, за результатами проходження якої, відповідно до довідки №852 від 15.07.2024 визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби. Встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року, які надавали б ОСОБА_6 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, старшим офіцером рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 23 липня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я останнього було складено повістку на відправку до військової частини НОМЕР_1 та роз`яснено її зміст, а саме необхідність прибуття 24 липня 2024 року о 08 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення для проходження військової служби під час мобілізації, а також повідомлено про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року. Разом з тим, ОСОБА_6 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 , 23 липня 2024 року власноручно засвідчив своїм підписом про отримання повістки про його виклик на 08 год. 00 хв. 24 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину. У подальшому, ОСОБА_6 діючи умисно, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних причин, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року, не прибув 24 липня 2024 року о 08 годині до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України, а саме: ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Ярмолинецького районного суду від 28 лютого 2025 року в частині призначеного покарання. Призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Свої вимоги аргументує тим, що вирок ухвалений з порушенням норм процесуального права та без врахування усіх обставин справи.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 самостійно виховує свого малолітнього сина, що підтверджувалося актом обстеження умов проживання. Обвинувачений не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, оскільки після внесених змін до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язковою умовою для отримання відстрочки для осіб, які самостійно виховують дитину віком до 18 років, є позбавлення іншого з батьків батьківських прав відносно дитини.

Малолітній ОСОБА_10 , 2014 року народження, перебуває на повному утриманні та вихованні свого батька ОСОБА_6 з народження, а мати дитини ОСОБА_11 позбавлена батьківських прав, що підтверджується рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 07.11.2024 року по справі №689/1984/24, яке набрало законної сили.

Тому, на думку захисту, факт самостійного виховання ОСОБА_6 дитини до 18 років, як на момент вчинення кримінального правопорушення так і до вчинення кримінального правопорушення і після вчинення кримінального правопорушення, підтверджений належними та допустимими доказами.

До початку апеляційного розгляду захисник обвинуваченого подала клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та просила закрити кримінальне провадження.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги та клопотання сторони захисту, колегія суддів приходить до висновку, що доводи про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Стаття 48 КК України передбачає дві самостійні підстави звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності. Таке звільнення може мати місце, коли внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або особа перестала бути суспільно небезпечною.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, є нетяжким.

Також, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений від слідства або суду не ухилявся, визнав вину, має на утриманні малолітнього сина, якого виховує самостійно, має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Враховуючи те, що на момент ухвалення вироку у матеріалах провадження була наявна довідка ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 лютого 2025 року про надання ОСОБА_6 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що, на думку апеляційного суду, суттєво впливає на його поведінку та свідчить, що вказана особа перестала бути суспільно небезпечною.

У зв`язку з цим, доцільність застосування до ОСОБА_6 заходів кримінально-правового впливу відпала.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, а кримінальне провадження за ст. 336 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 28 лютого 2025 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002536 від 07 серпня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3