Справа № 357/7405/20
У Х В А Л А

про звільнення від покарання

11 грудня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, подання заступника начальника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , про звільнення від покарання:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стариця Вовчанського району Харківської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

засудженого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2022 року,

У С Т А Н О В И В:

у поданому поданні зазначалося, що ОСОБА_6 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2022 року, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, від відбування якого звільнений, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Сума майнової шкоди за двома епізодами становить 677,51 грн. та 332,86 грн.

Після вступу в силу Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, караність вчинених засудженим діянь усунена.

Отож, зважаючи на викладене, посилаючись на положення ст. 5, 74 КК України, начальник Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 просила: вирішити питання про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання призначеного Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2022 року.

У судовому засіданні, представник органу з питань пробації ОСОБА_4 підтримала подане подання за підстав та обставин зазначених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання.

На підставі ч. 5 ст. 539 КПК України, розгляд подання вирішено проводити за відсутності засудженого, оскільки він про дату, місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення не подавав.

Судом установлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2022 року, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, від відбування якого звільнений, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Злочин за цим вироком вчинений в 2020 році, а сума викраденого майна за двома епізодами становить 677,51 грн. та 332,86 грн.

Відповідно до частити першої статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Відповідно до пункту тринадцятого частини першої статі 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Отже, суд звільняє засудженого від покарання, у разі, якщо караність вчиненого ним діяння усунена законом.

09 серпня 2024 року вступив у силу Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Згідно з вказаним законом, внесені зміни до статті 51 КУпАП.

Відповідно до внесених змін, законодавець передбачив адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно практики Верховного Суду, Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року в справі ЄУН 278/1566/21).

Згідно з пунктом п`ятим підрозділу першого розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX, прожитковий мінімум для працездатної особи станом з 1 січня 2020 року становив 2102 грн.

Отож, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, усунена караність крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, або вчинення замаху на них, вчинених в 2020 році на суму, що не перевищує 2102 грн.

За таких обставин, в силу ст. 5, 74 КК України, ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню від покарання, оскільки на день розгляду клопотання, діяння, за вчинення якого він засуджений, декриміналізоване.

Отож, на підставі викладеного, суд дійшов до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 392-395, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

подання заступника начальника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, негайно звільнити засудженого ОСОБА_6 від покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2022 року, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8