Номер провадження № 1-кс/641/118/2025 Справа № 641/338/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 16.01.2025 року, до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого 22.07.2021 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області, зміненим ухвалою Київського апеляційного суду від 16.12.2021 року, за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова 17.01.2025 року надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в якому він просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99, строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 16.01.2025 року до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що за адресою: м. Харків, вул. Хліборобна, 2, було пошкоджено шляхом підпалу автомобіль Мазда 626, н.з. НОМЕР_2 .

За даним фактом ВП № 2 Харківського районного управління № 1 ГУ НП в Харківській області розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000077 від 16.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 16.01.2025 року у період часу з 12:00 до 13:00 години, більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, перебував поблизу будинку 2 по вул. Хліборобна в м. Харкові, де у лівому куті двору будинку був припаркований автомобіль «Мазда» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_3 , який перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 26.03.2019, та знаходиться у користуванні ОСОБА_8 .

У подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне знищення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 , та знаходиться в користуванні ОСОБА_8 , підійшовши до автомобіля «Мазда» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_3 , та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді пошкодження чужого майна, і бажаючи їх настання, діючи умисно, з хуліганських мотивів, розбивши ліве бокове скло в автомобілі, та сівши на водійське сидіння, дістав запальничку синього кольору, яку мав при собі, після чого за допомогою нештатного джерела відкритого вогню здійснив підпал тканини сидіння, в результаті чого пожежа розповсюдилась на весь салон. В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 автомобіль «Мазда» червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN НОМЕР_3 , має обгорання переднього правого пасажирського сидіння та облицювання салону автомобілю.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищення або пошкодження майна (шляхом підпалу).

16.01.2025 року ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні даного злочину було затримано в порядку ст. 208 КПК України. ОСОБА_6 у відповідності до ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 194 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відносяться до тяжких, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років.

На даний час існує ряд ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою, на думку органу досудового розслідування, для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

1) підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, оскільки ОСОБА_6 проходить військову службу на посаді командира відділення військової частини НОМЕР_6 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область внаслідок проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того, вказані обставини утворять складності явки або запізнення підозрюваного до органу досудового розслідування та суду.

2) підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин.

3) підозрюваний ОСОБА_6 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може здійснити вплив на свідків, понятих з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

4) підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_6 , незаконно впливати, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

5) підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення тяжкого злочину.

З огляду на викладене, прокурор та слідчий зазначають, що є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні проти клопотання заперечує, просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання про застосування запобіжного заходу заперечує. У судовому засіданні зазначила, що наведені слідчим та прокурором ризики не є доведеними. Так, підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення залишився на місці, не чинив опір під час його затримання. Автомобіль Мазда був вилучений працівниками поліції, а тому є неможливим вплив на докази. ОСОБА_6 не переховується від органів досудового розслідування та не має такого наміру. Крім того, ОСОБА_9 потребує лікування, оскільки у нього переламана нога. Він пересувався на милицях, однак вчора милиці були пошкоджені. В умовах тримання у слідчому ізоляторі подальше його лікування буде неможливим. З огляду на що просить застосувати до підозрюваного запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання його цивільної дружини по АДРЕСА_3 . Вважає, що ОСОБА_9 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, однак запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту міг би гарантувати належну поведінку підозрюваного. У разі визначення застави просить призначити її у мінімальному розмірі.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доданими до клопотання матеріалами, слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри належить прийняти до уваги дані, які містяться в наданих суду матеріалах.

Крім того, суд приймає до уваги п. 57 рішення Європейського суду з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини», згідно з яким наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення, а також рішення ЄСПЛ по справі «Мюрей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, в якому зазначено, що факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування, тобто факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.

Також належить врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою розгляду провадження, досягнення цілей якого і є тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого його злочину підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.01.2025; актом про пожежу від 16.01.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; постановами про визнання речовими доказами від 16.01.2025. При цьому суд, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване підозрюваному діяння.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , раніше судимий (останній раз 22.07.2021 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області, зміненим ухвалою Київського апеляційного суду від 16.12.2021 року, за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі).

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, суд вважає, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а зважаючи на те, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розгляду, існують ризики того, що підозрюваний може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, яких підозрюваний знає особисто.

В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Доводи захисника про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не підтверджені належними доказами, зокрема, не надано документів щодо наявності підстав для проживання ОСОБА_6 у квартирі по АДРЕСА_3 , згоди власника квартири на відбування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доказів на підтвердження неможливості проходження ОСОБА_6 подальшого лікування в умовах утримання особи в установі попереднього ув`язнення стороною захисту до суду також не надано.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, може достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та призначає заставу у розмірі 121120 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 196, 197, 199, 331 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою рахувати з 14-23 год. 16.01.2025 року.

Строк дії ухвали до 16.03.2025 року.

Розмір застави визначити в сумі 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на р/р UA0006674 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , отримувач ТУДСА України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно КПК України по справі № 641/338/25, ОСОБА_6 (Комінтернівський районний суд м. Харкова), до сплину терміну тримання під вартою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з місця свого проживання в м. Харкові без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади за наявності паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Комінтернівського районного суду м. Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 17.01.2025 о 15-10.

Слідчий суддя ОСОБА_1