КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/6706/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Харкова, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 12 листопада 2018 року Салтівським відділом у м. Харкові ГУ ДМС у Харківській області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000018 від 26 січня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Продовжено підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою з подальшим утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 30 днів до 29 жовтня 2024 року включно, у межах строку досудового розслідування.

Розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року у справі №758/8262/24 у розмірі 3 000 000 грн - змінено та встановлено розмір застави 2 600 000 грн.

Роз`яснено, що застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Встановлено, що ухвала слідчого судді діє до 29 жовтня 2024 року включно.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначити запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити розмір застави у межах частини п`ятої статті 182 КПК України.

Уважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що в діях ОСОБА_7 має місце неналежне виконання цивільно-правових зобов`язань, наслідком яких є виключно цивільна відповідальність ОСОБА_7 за відсутності в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 КК України, що свідчить про необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_7 повідомлення про підозру, оскільки під час досудового розслідування стороною обвинувачення не зібрано доказів щодо наявності у підозрюваної умислу не виконувати укладені цивільно-правові угоди на час їх укладання та відсутності у неї реальної можливості для їх виконання, а також матеріалами НСРД прямо вказують на те, що ОСОБА_7 не відмовилася виконувати свої зобов`язання, але в силу об`єктивних обставин не змогла цього робити вчасно.

Уважає, що у повідомленні ОСОБА_7 про підозру стороною обвинувачення невірно застосовано закон про кримінальну відповідальність, що призвело до помилкової кваліфікації дій останньої та з урахуванням обставин відсутності достатніх доказів на підтвердження вини особи, свідчить про її передчасність та необґрунтованість.

Звертає увагу на те, що слідчий у клопотанні не зазначив посилань на конкретні докази в обґрунтування кожного ризику, чим порушив вимоги КПК України до змісту клопотання, що є окремою підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Вказує, що аргументи сторони обвинувачення жодним чином не вказують на намір підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Посилається на те, що підозрювана є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, не має шкідливих звичок, характеризується позитивно, матеріали справи не містять будь-яких відомостей, які негативно характеризують підозрювану, що свідчить про сталі соціальні зв`язки та про позитивну репутацію підозрюваної, яка не вчинить спроб переховуватися заради уникнення ймовірного покарання.

На переконання сторони захисту, визначений слідчим суддею розмір застави у сумі 2 600 000 грн фактично є безальтернативним для підозрюваної, оскільки є непосильним, непомірним та таким, що не узгоджується з її майновим станом, свідченням чого є те, що підозрювана до теперішнього часу перебуває під вартою.

Зауважує, що ОСОБА_7 відповідно до відомостей, наявних в інформаційних базах даних, зареєстрована як фізична особа-підприємець та за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2023 року здійснювала підприємницьку діяльність на загальній системі оподаткування, стабільного доходу не мала, сума нарахованого доходу за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2023 року є непропорційною до розміру визначеної застави, зокрема, через те, що з довідки про доходи вбачається, що сума нарахованого доходу ОСОБА_7 у сукупному розмірі за 2 роки складає 1 181 602,78 грн, що майже в 2,5 рази є меншим за розмір визначеної застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 , її захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 26 січня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 26 червня 2023 року ОСОБА_10 засновано БО «БФ «Безмежна підтримка» (), в якому його дружину ОСОБА_7 призначено на посаду директора.

Під час діяльності БО «БФ «Безмежна підтримка» у її директора ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13 липня 2023 року та у невстановленому досудовим розслідуванням місці виник злочинний умисел, направлений на заволодіння криптовалютними активами, які надходили для закупівлі квадрокоптерів (дронів) шляхом обману в умовах воєнного стану.

13 липня 2023 року директор БО «БФ «Безмежна підтримка» ОСОБА_7 за попередньою домовленістю отримала від одного з власників ТОВ «Кріптонід» () ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 551 814,2 USDT (TRC20) (курс 1 USDT (TRC20) є еквівалентом 1 долару США) на закупівлю 174 одиниць квадрокоптерів (дронів) «Mavic-З» та 115 одиниць квадрокоптерів (дронів) «Mavic-3 FMC».

За вказаною домовленістю ОСОБА_7 мала придбати їх у компанії «TS2 SPACE Sp. Z о.о.» (Aleje Jerozolimskie 65/79, 00-697 Warszawa), яка розташована у м. Варшава, Республіка Польща та забезпечити їх поставку впродовж 1 місяця з дня оплати у м. Київ для подальшої їх відправки до Сил оборони України та використання відповідними підрозділами.

Для досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_7 у липні 2023 року, заздалегідь розуміючи, що не буде виконувати в повному обсязі взяті на себе зобов`язання щодо поставки вищевказаного обладнання, надіслала у месенджері «Telegram» ОСОБА_11 4 рахунка-фактури на начебто фірмовому бланку компанії «TS2 SPACE Sp. Z о.о.» з внесеними у них реквізитами БО «БФ «Безмежна підтримка» про придбання у «TS2 SPACE Sp. Z о.о.» квадрокоптерів (дронів) на загальну суму 551 814,2 USDT (TRC20), а саме: № 143/07/2023 від 13 липня 2023 року на суму 53 685 USDT (TRC20), №144/07/2023 від 13 липня 2023 року на суму 57 264 USDT (TRC20), № 145/07/2023 від 13 липня 2023 року на суму 75 268 USDT (TRC20), та №187/07/2023 від 20 липня 2023 року на суму 365 597, 2 USDT (TRC20). При цьому у графі отримувача замість реквізитів компанії «TS2 SPACE Sp. Z о.о.» вказала реквізити заздалегідь створеного криптогаманця на її ім`я, в подальшому на який ОСОБА_11 перераховано вказані криптовалютні активи.

Переказ криптовалютних активів здійснювався в USDT (TRC20) з криптогаманця НОМЕР_3 на криптогаманець НОМЕР_4 , хеш транзакції 9ef5b973fc74cbb4b8729al98993376eaedd4374a596 b856d5d21745d3473b04.

Після отримання криптовалютних активів від ОСОБА_11 для закупівлі квадрокоптерів (дронів), ОСОБА_7 частково виконала взяті на себе зобов`язання та здійснила поставку замовленого у неї товару, а саме: 109 квадрокоптерів (дронів) «Mavic-З» та 54 квадрокоптерів (дронів) «Mavic-3 FMC» на суму 284 823 USDT (TRC20), однак в подальшому почала систематично ухилятися від поставки решти квадрокоптерів (дронів), а саме: 65 «Mavic-3» та 61 «Mavic-3 FMC» на загальну суму 266 991, 2 USDT (TRC20), при цьому не маючи реального наміру виконувати умови домовленості з ОСОБА_11 та продовжувала вводити його в оману, обіцяючи останньому, що виконає взяті на себе зобов`язання, а в подальшому взагалі припинила з ним спілкування.

Водночас, компанія «TS2 SPACE Sp. Z о.о.» не приймає розрахунки у криптовалюті, а працівники вказаної компанії ніколи не проводили жодних перемовин з представниками БО «БФ «Безмежна підтримка» та ОСОБА_7 з приводу закупівлі будь-яких товарів, робіт чи послуг.

Крім того, компанія «TS2 SPACE Sp. Z о.о.» не видавала БО «БФ «Безмежна підтримка» рахунки-фактури та будь-які інші фінансово-господарські документи.

Не зупинившись на цьому, ОСОБА_7 31 липня 2023 року за попередньою домовленістю отримала від ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти у сумі 615 150 грн для закупівлі 8 квадрокоптерів (дронів) на потреби 8 полку Сил спеціальних операцій Збройних сил України (7 шт. DJI Mavic Fly More Combo 3 та 1 шт. DJI Mavic 3) та пообіцяла здійснити їх поставку впродовж наступних 3 - 4 днів.

Оплату за вищевказане обладнання ОСОБА_12 здійснив зі своєї банківської карти, відкритої в AT «Універсал Банк» « НОМЕР_5 », на рахунок ФОП ОСОБА_7 (IBAN НОМЕР_6 ), реквізити якого ОСОБА_7 надіслала йому у месенджері «Telegram».

Після отримання грошових коштів від ОСОБА_12 для закупівлі вищевказаних квадрокоптерів (дронів), ОСОБА_7 частково виконала взяті на себе зобов`язання та здійснила поставку 1 квадрокоптера (дрона) марки DJI Maviс 3 вартістю 60 000 грн, однак в подальшому почала систематично ухилятися від поставки решти квадрокоптерів (дронів) на загальну суму 555 150 грн, не маючи при цьому реального наміру виконувати умови домовленості, а в подальшому взагалі припинила будь-яке спілкування з ним.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_7 04 жовтня 2023 року за попередньою домовленістю отримала від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти у сумі 220 000 грн для закупівлі 1 квадрокоптера (дрона) Maviс 3Т на потреби НОМЕР_7 окремого батальйону Військово-морських сил Збройних сил України та пообіцяла здійснити поставку впродовж 3 - 4 днів.

Оплату за вищевказане обладнання ОСОБА_13 здійснила зі своєї банківської карти, відкритої в AT «Універсал Банк» « НОМЕР_8 », на банківську карту, відкриту на ім`я: ОСОБА_14 в AT «Універсал Банк» « НОМЕР_9 », реквізити якої ОСОБА_7 надіслала їй у месенджері «Telegram».

Після отримання грошових коштів в сумі 220 000 грн від ОСОБА_13 для закупівлі вищевказаного квадрокоптера (дрона), ОСОБА_7 24 жовтня 2023 року повернула частину грошових коштів в сумі 40 000 грн на рахунок банківської карти ОСОБА_13 , відкритої в AT «Універсал Банк» « НОМЕР_8 », з банківської карти, відкритої на ім`я її чоловіка ОСОБА_10 , однак в подальшому почала систематично ухилятися від поставки квадрокоптера (дрона) на суму 180 000 грн, при цьому не маючи реального наміру виконувати умови домовленості з ОСОБА_13 , а в подальшому взагалі припинила будь-яке спілкування з нею.

Отже, в період часу з 13 липня 2023 року по 04 жовтня 2023 року ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами потерпілих на загальну суму 10 498 637 грн 10 коп.

02 липня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що вона підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом шахрайства, в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною п`ятою статті 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 02 вересня 2024 року включно з визначеною заставою у розмірі 3 000 000 (три мільйони) грн.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва від 28 серпня 2024 року строк досудового розслідування продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 02 жовтня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 29 серпня 2024 року дію раніше обраного запобіжного заходу у виді триманий під вартою відносно ОСОБА_7 продовжено в межах строку досудового розслідування, а саме до 02 жовтня 2024 року.

26 вересня 2024 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва задовольнив клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві, яке погоджене першим заступником керівника Київської міської прокуратури про продовження строку досудового розслідування до 5 (п`яти) місяців, про що постановив відповідну ухвалу.

27 вересня 2024 року до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Продовжено підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою з подальшим утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 30 днів до 29 жовтня 2024 року включно, у межах строку досудового розслідування.

Розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року у справі №758/8262/24 у розмірі 3 000 000 грн - змінено та встановити розмір застави 2 600 000 грн.

Роз`яснено, що застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Встановлено, що ухвала слідчого судді діє до 29 жовтня 2024 року включно.

Постановляючи ухвалу про продовження підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що необхідно виконати ряд слідчих дій, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, а також беручи до уваги, що ризики, передбачені, статтею 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, обставини викладені у клопотанні, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Крім того, при продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя у відповідності до положень статей 177, 178 КПК України врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого правопорушення, у зв`язку з чим вона може незаконно впливати на інших підозрюваних у зазначеному провадженні та схиляти їх надати неправдиві показання, а також незаконно впливати на потерпілих у провадженні шляхом погрози, підкупу, може схиляти потерпілих надати неправдиві показання, відмовитися від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду, а також враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що інкримінується їй органом досудового розслідування, остання може вчинити інше кримінальні правопорушення, продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти злочини майнового характеру.

З висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку статті 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно частини третьої статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За змістом частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, зокрема: повідомленням з ДКІБ СБ України про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду веб-ресурсу компанії «TRONSCAN» від 30 січня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 09 лютого 2024 року; протоколом огляду веб-ресурсу компанії «TS2 SPACE Sp. Z о.о.» від 21 березня 2024 року; протоколом огляду відповіді з компанії «TRUSTE» від 16 квітня 2024 року; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 14 квітня 2024 року за абонентським номером НОМЕР_10 , користувачем якого є ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 26 січня 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 28 червня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12 липня 2024 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_15 ; протоколом огляду руху коштів по банківським рахункам ОСОБА_7 , які відкриті в АТ «Такскомбанк» від 03 вересня 2024 року; протоколом огляду руху коштів по банківським рахункам ОСОБА_7 , які відкриті в ПАТ «Банк Восток» від 06 вересня 2024 року; протоколом огляду руху коштів по банківським рахункам ОСОБА_7 , які відкриті в АТ «Юнекс Банк» від 06 вересня 2024 року; протоколом огляду руху коштів по банківським рахункам ОСОБА_7 , які відкриті в АТ «Сенс Банк» від 10 вересня 2024 року; протоколом огляду руху коштів по банківським рахункам ФОП ОСОБА_7 , які відкриті в АТ «ПУМБ» від 09 вересня 2024 року; протоколом огляду руху коштів по банківським рахункам БО «БФ «Безмежна підтримка», які відкриті в АТ «Сенс Банк» від 03 вересня 2024 року; протоколом огляду руху коштів по банківським рахункам БО «БФ «Безмежна підтримка», які відкриті в АТ «ПУМБ» від 05 вересня 2024 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 з інкримінованими їй кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання прокурора щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що для закінчення досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, які необхідні для завершення досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер інкримінованих діянь, їх корисливий мотив та підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України у сукупності з вищезазначеними обставинами слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваної та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого та не забезпечить виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням указаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя станом на день розгляду клопотання, враховуючи обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , особу підозрюваної, мету, спосіб та обстановку вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, що інкримінується їй органом досудового розслідування, наявність ризиків переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, враховуючи стадію досудового розслідування, вважав за необхідне зменшити розмір застави, яка визначена ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року у справі №758/8262/24, з 3 000 000 грн до 2 600 000 грн, оскільки внесення застави у зазначеному розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищезазначене, не заслуговують на увагу суду посилання захисника на те, що визначений слідчим суддею розмір застави у сумі 2 600 000 грн фактично є безальтернативним для підозрюваної, оскільки є непосильним, непомірним та таким, що не узгоджується з її майновим станом, свідченням чого є те, що підозрювана до теперішнього часу перебуває під вартою.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для обрання ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів уважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 КК України.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86, №12245/86, №12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності із статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, що в діях ОСОБА_7 має місце неналежне виконання цивільно-правових зобов`язань, наслідком яких є виключно цивільна відповідальність ОСОБА_7 за відсутності в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 190 КК України, що свідчить про необґрунтованість пред`явленого ОСОБА_7 повідомлення про підозру, оскільки під час досудового розслідування стороною обвинувачення не зібрано доказів щодо наявності у підозрюваної умислу не виконувати укладені цивільно-правові угоди на час їх укладання та відсутності у неї реальної можливості для їх виконання, а також матеріалами НСРД прямо вказують на те, що ОСОБА_7 не відмовилася виконувати свої зобов`язання, але в силу об`єктивних обставин не змогла цього робити вчасно, а також, що у повідомленні ОСОБА_7 про підозру стороною обвинувачення невірно застосовано закон про кримінальну відповідальність, що призвело до помилкової кваліфікації дій останньої та з урахуванням обставин відсутності достатніх доказів на підтвердження вини особи, свідчить про її передчасність та необґрунтованість, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів її причетності для застосування обмежувальних заходів.

Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, підтверджується існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Посилання апелянта на те, що підозрювана є раніше несудимою особою, має постійне місце проживання, не має шкідливих звичок, характеризується позитивно, матеріали справи не містять будь-яких відомостей, які негативно характеризують підозрювану, що свідчить про сталі соціальні зв`язки та про позитивну репутацію підозрюваної, не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, та не є достатньою підставою для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Окрім того, згідно з вимогами статті 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Станом на час розгляду апеляційної скарги прокурора строк дії ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року закінчився.

За таких обставин у їх сукупності, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 30 вересня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3