Справа № 639/718/25
Провадження № 1-кп/639/206/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 28.11.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000139 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харкова, громадянина України, неодруженого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, не працюючого, з середньою освітою, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 21.11.2024 о 19 годині 04 хвилині знаходився на нижній парковці супермаркету «Класс», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, буд. 1А, де у візку помітив портфель рожевого кольору, що належить ОСОБА_6 .

Саме в той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного портфеля та будь-якого майна, яке могло знаходитись у ньому.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , спочатку оцінивши ситуацію, що склалася, впевнившись, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігає, оглянув вказаний портфель, в якому виявив грошові кошти у розмірі 132500 гривень, якими й вирішив таємно заволодіти.

Надалі, ОСОБА_4 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, у період воєнного стану, поширеного на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, усвідомлюючи, що портфель рожевого кольору та грошові кошти не вийшли з володіння ОСОБА_6 та останній може повернутись за ними, маючи можливість повідомити про знайдені речі або передати їх особі, яка представляє володільця ТОВ «Альфа Продукт», заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування, не вжив належних заходів для передання знайденого законному володільцю ОСОБА_6 та заволодів вказаним рожевим портфелем, в середині якого знаходились грошові кошти у розмірі 132500 гривень, поклавши його до пакету супермаркету «Класс».

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належного ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 132500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу його вчинення так, як вони встановлені судом. Суду пояснив, що дійсно 21.11.2024р. приблизно о 19 год. він перебував на нижній парковці супермаркету «Класс», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Дудинської, буд. 1А, де у візку помітив портфель рожевого кольору, в якому виявив грошові кошти у розмірі 132500 гривень, які вирішив викрасти. Використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав вказаний портфель до пакету супермаркету «Класс» та пішов з території парковки. В подальшому частину викрадених грошей витратив на власні потреби, купивши собі планшет, мікрохвильову піч та насос, які були у нього вилучені в подальшому працівниками поліції. Іншу частину викрадених грошей у розмірі 6000 грн., які також були вилучені поліцією, він не стиг витратити. У вчиненому щиро розкаюється. Зобов`язується відшкодувати потерпілому завдану матеріальну шкоду у стислі строки.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримали і інші учасники судового процесу.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, з 28.03.2007 року по теперішній час перебуває на обліку у лікаря психіатра, має психотичні розлади на фоні зловживання алкоголю, також має розумову відсталість легкого ступеню, значні відхилення у поведінці, які потребують особливої уваги і лікування, є інвалідом 3-ї групи,неодружений, не працює, немає будь-яких осіб на утриманні, має постійне місце проживання та реєстрації.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №69 від 29.01.2025 року (к/п а.с 207- 211) ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне хронічного психічне захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушеннями поведінки. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до 1 ст. 67 КК України, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини, відсутність тяжких наслідків; особу винного; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Також судом враховується позиція потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, просив суд призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За таких обставин суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого в цілому на теперішній час можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим його можливо звільнити від відбування передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили слід залишити раніше обраний. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді згідно вимог ч. 4 ст. 174, п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, а саме: грошові кошти у розмірі 6000 грн., відповідно до п.5 ч.9 ст 100 КПК України необхідно повернути потерпілому ОСОБА_6 , а DVD-R диск із відеозаписами- залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження відповідно до ч.5 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 96-2 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до предметів, які були придбані обвинуваченим за грошові кошти, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме: до планшету Lenovo, серійний номер НА21RLPR, погружного насос Volks Pumpe з коробкою від нього, мікрохвильової печі Y35MW з коробкою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Продовжити стосовно ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.12.2024 року, яке було вилучено 27.11.2024 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, просп. Любові Малої, буд. 45.

Застосувати спеціальну конфіскацію, звернувши на користь держави: планшет Lenovo, серійний номер НА21RLPR, погружний насос Volks Pumpe з коробкою від нього, мікрохвильову піч Y35MW з коробкою,які зберігаються в камері схову речових доказів ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- грошові кошти у розмірі 6000 грн., які зберігаються в камері схову ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_6 (к/п а.с. 42-43);

- DVD-R диск із відеозаписами, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же (к/п а.с. 66).

Процесуальні витрати в сумі 360 (триста шістдесят) грн. 00 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь приватного експерта ОСОБА_7 , які перерахувати на р/р UA0126618 (к/п а.с. 196).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1