Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/488/24

Номер провадження: 1-кп/511/81/25

08.04.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001418 від 06.11.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бакша Савранського району Одеської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2025 року прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, скоєного за обтяжуючих вину обставин, тобто вчинення кримінального правопорушення особою у стані алкогольного сп`яніння, за яке законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Ризики, яким прокурор обґрунтовує клопотання про необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав надане суду клопотання та просив суд його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засіданн не прибула.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він має житло на праві оренди, позитивно характеризується.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника, запевнив суд, що не має наміру втечі.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

Обставини , що свідчать про наявність (відсутність) ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Рішення «ЄСПЧЛ» «Марінчук та інші проти України» - пунктом 3 статті 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. Безперервне тримання від вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистості.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, суд має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, скоєного за обтяжуючих вину обставин, тобто вчинення кримінального правопорушення особою у стані алкогольного сп`яніння, за яке законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Розуміючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує, останній, враховуючи його особистість, відсутність міцних соціальних зв`язків, сім`ї, воєнний стан та проживання поблизу державного кордону, може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Невизнання вини та заперечення обставин справи, викладених у обвинувальному акті, наявність у кримінальному провадженні свідків, зокрема свідка ОСОБА_7 , який до суду не зявляється, які на теперішній час судом не допитані, свідчать про наявність ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, обвинувачений матиме можливість самостійно або через інших осіб незаконно впливати на свідка, достовірно знаючи про їх місце проживання, схиляючи до викривлення показів шляхом погроз чи умовлянь, тим самим перешкоджаючи суду у встановленні істини у кримінальному провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів. Вказані обставини вказують на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що дії, що ставлять ОСОБА_4 у провину носять суспільно-небезпечний характер, а тому продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Аналізуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що на даній стадії процесу саме запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, і зокрема під час слухання справи у суді не надасть можливості перешкоджати обвинуваченому інтересам правосуддя шляхом ухилення від явки до суду, здійснення впливу на свідків.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, у обвинуваченого за клопотаннями або самого обвинуваченого, або захисників, декілька разів змінювались захисники, суд перебуває на стадії допиту свідків, обвинувачений повідмив суду додаткові обставини, що входять до предмету доказування та підлягають перевірці, внаслідок чого стороною обвинувачення будуть подаваться додаткові докази, а отже на даний час змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт неможливо, так як необхідних умов для обрання такого виду запобіжного заходу на даній стадії процесу не встановлено.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до рішення Верховного головнокомандувача №62/2022 вказані ризики лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя порушено.

Суд не приймає до уваги доводи захисника, що у ОСОБА_4 є постійне місце проживання - кімната на праві оренди на підставі договору оренди від 10.12.2024, оскільки відсутні докази належності вказаного житла орендодавцю, яка є племінницею ОСОБА_4 , про що суд вже зазначав раніше. За місцем реєстрації ОСОБА_4 не проживає, оскільки проживав він в будинку своєї співмешканки, у загибелі якої він наразі обвинувачується, а родичи загиблої категорично прти його проживання у будинку.

Відповідно до п.4 ч.4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також наслідки, що настали, у вигляді загибелі людини, суд зазначає, що в даному випадку до обвинуваченого ОСОБА_4 не має підстав для застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Крім того, ухвалами Одеського апеляційного суду від 07.08.2024, 26.09.2024, 16.01.2025 апеляційні скарги захисників ОСОБА_4 на ухвали суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001418, внесеному до ЄРДР 06.11.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, залишені без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 06 червня 2025 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1