Єдиний унікальний номер 725/3251/25
Номер провадження 1-кс/725/574/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 Слідчий суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

слідчого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0003577 від 13.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пульмо Ковельського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, водія ТОВ «ЄВРОФОРВАРДІНГ», раніше не судимого,-

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ ЧРУП ГУНП у Чернівецькій області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що у не встановлений слідством час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користуючись власним мобільним телефоном марки «Xiaomi», моделі «POCO С40», авторизувався в мобільному застосунку «Viber» за власним номером мобільного телефону НОМЕР_1 , у липні 2023 року розпочав листування із малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час листування із малолітньою ОСОБА_9 у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на розбещення малолітньої ОСОБА_9 . Так, упродовж липня - вересня 2023 року, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, ОСОБА_7 , переслідуючи єдиний злочинний умисел, протиправно, з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного розвитку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що вона є малолітньою, використовуючи при цьому безпорадний стан потерпілої, яка не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею дій сексуального характеру, внаслідок свого віку, через мобільний месенджер «Viber» вів із малолітньою ОСОБА_8 , яка на той час перебувала по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цинічні розмови на сексуальні теми та ознайомив її із порнографічними зображеннями.

За даним фактом, 13.09.2023 слідчими відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області внесено відомості до ЄРДР за № 0003577 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Також, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони розповсюдження вульгарно-натуралістичних, цинічних способів демонстрації статевих органів та статевих відносин, що посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, а також завдають шкоди моральному вихованню людей, особливо малолітніх та неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, діючи в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року, в порушення вимог ст. ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про припинення обігу порнографічних видань та торгівлі ними», укладеної в Женеві 12.09.1923, а також Конвенції Ради Європи «Про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», яку ратифіковано Україною 20 червня 2012 року, вчинив злочин проти моральності при наступних обставинах.

Так, у вересні 2023 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на розповсюдження графічних файлів та відеопродукції порнографічного характеру, використовуючи власний мобільний телефон, марки «Xiaomi» моделі «POCO С40», умисно через мобільний застосунок «Viber» із власного номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , у нічний час, коли ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що потерпіла є малолітньою, розповсюдив, шляхом надіслання на її мобільний номер, зображення та відеопродукцію, яка відповідно до висновку експерта від 28.12.2023. № СЕ-19/107-23/11236-МЗ, відноситься до порнографії.

За даним фактом, 09.04.2025 слідчими відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області відомості були внесені до ЄРДР за № 0001271, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Поряд з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , всупереч моральним засадам суспільства щодо заборони виготовлення вульгарно-натуралістичних, цинічних способів демонстрації статевих органів та статевих відносин, що посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, а також завдають шкоди моральному вихованню людей, особливо неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, діючи в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року, в порушення вимог ст. ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про припинення обігу порнографічних видань та торгівлі ними», укладеною в Женеві 12.09.1923, а також Конвенції Ради Європи «Про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», яку ратифіковано Україною 20 червня 2012 року, повторно став на шлях вчинення умисних злочинів, які вчинив при наступних обставинах.

Так, у липні 2023 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_7 , перебуваючи у не встановленому місці, переслідуючи мету виготовлення дитячої порнографії, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є малолітньою, використовуючи при цьому безпорадний стан потерпілої, яка не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею дій, внаслідок свого віку, через мобільний месенджер «Viber», установлений на його телефоні марки «Xiaomi» моделі «POCO С40» із власного номеру мобільного телефону НОМЕР_1 , вів із малолітньою ОСОБА_8 , яка на той час перебувала по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цинічні розмови на сексуальні теми, у ході яких примусив останню створити зображення порнографічного характеру, які відповідно до висновку експерта від 04.04.2025 № СЕ-19/109-25/5333-МЗ належать до дитячої порнографії.

За даним фактом, 09.04.2025 слідчими відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області відомості були внесені до ЄРДР за № 0001273, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 301-1 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Також, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони виготовлення та зберігання вульгарно-натуралістичних, цинічних способів демонстрації статевих органів та статевих відносин, що посягають на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями, а також завдають шкоди моральному вихованню людей, особливо неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми, діючи в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 року, в порушення вимог ст. ст. 1, 2 Міжнародної конвенції «Про припинення обігу порнографічних видань та торгівлі ними», укладеною в Женеві 12.09.1923, а також Конвенції Ради Європи «Про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», яку ратифіковано Україною 20 червня 2012 року, став на шлях вчинення умисного злочину, який вчинив при наступних обставинах.

Так, приблизно з липня 2020 року по 25 жовтня 2024 року, ОСОБА_10 , у тому числі, за місцем свого проживання, а саме у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо отримавши доступ до дитячої порнографії, реалізовуючи свій злочинний умисел, на особистому мобільному телефоні, марки «Xiaomi» моделі «РОСО С40», умисно зберігав без мети збуту чи розповсюдження фотозображення та відеозаписи, які згідно висновку судової мистецтвознавчої експертизи від 04.04.2025 №?CE-19/109-25/5333-МЗ відносяться до дитячої порнографії.

За даним фактом, 09.04.2025 слідчими відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області відомості були внесені до ЄРДР за № 0001272, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Вищевказані матеріали досудових розслідувань 11.04.2025 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0003577 від 13.09.2023 із правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

На підставі зібраних доказів, 23.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Пульмо, Ковельського району Волинської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою освітою, водій ТОВ «ЄВРОФОРВАРДІНГ», раніше не судимий.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_7 із вчиненням кримінальних правопорушень та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні, з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Зокрема обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України обумовлюється наступними доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.09.2023; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 16.11.2023; висновком експерта № СЕ -19/126-25/869 -КТ; протокол огляду мобільного телефону від 31.01.2025; висновком мистецтвознавчої експертизи № СЕ 19/107/23/11236 -МЗ від 28.12.2023; протоколом обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_7 ; висновком комп`ютерно технічної експертизи № СЕ -19/126/25/3026-КТ від 19.03.2025; протоколом огляду від 21.03.2025; висновком мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/109/25/55329-МЗ від 31.03.2025; протоколом огляду 06.04.2025; висновок експерта мистецтвознавчої експертизи№ -19/109-25/5333-МЗ від 04.04.2025; протокол огляду від 06.04.2025; висновок портретознавчої експертизи № СЕ-19/126-25/4493-ФП від 10.04.2025; інші матеріали досудового розслідування.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 184 КПК України, орган досудового розслідування покладає наявність обставин, які свідчать про те, що обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить у повній мірі виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти встановленим ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та або суду (враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років у зв`язку із тим, що останній наданий момент систематично здійснює перетини державного кордону за допомогою системи «Шлях», оскільки працює водієм на ТОВ «ЄВРОФОРВАРДІНГ», а також є уродженцем та жителем Волинської області, яка межує із країною Білорусь із якою на даний час в України відсутні дипломатичні відносини, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності);

незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні (оскільки потерпіла у кримінальному провадженні є малолітньою особою, яка підпала під психологічний вплив ОСОБА_7 , а тому підозрюваний під різними вигаданими приводами зможе безперешкодно впливати на неї шляхом залякування, погроз або іншим чином. Крім цього, цілком можливо, що відомостями та іншими обставинами, що підлягають доказуванню можуть володіти сторонні особи, які можуть бути свідками, але на даний час слідством ще не встановлені, однак знайомі з ОСОБА_7 , у зв`язку із чим, останній може незаконно впливати на цих свідків, з метою відмови їх від дачі показань);

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (оскільки ОСОБА_7 вчинив ряд злочинів, які мають системний характер та являються продовжуваними в часі, а також враховуючи те, що злочини вчинялися ОСОБА_7 через мережу Інтернет із використанням власних засобів зв`язку, є достатні підстави вважати, що будучи на волі, останній може продовжити вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень або вчинити нові аналогічні за їх складом кримінальні правопорушення відносно інших малолітніх та неповнолітніх осіб).

Також, слід зазначити, що в умовах воєнного стану на території України з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До вказаних ризиків безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на території України та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В даному випадку, зважаючи на те, що вчинивши кримінальні правопорушення, ОСОБА_7 порушив основні цінності суспільства, з метою забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів інших громадян, існує необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вище викладене та наявні ризики більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а в разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - заставу у мінімальному розмірі.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, відомості про вчинення даного кримінального правопорушення внесено за № 0003577 від 13.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюються ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу , і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1, ч. 4 ст. 301-1 КК України, зокрема, наступними доказами: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12.09.2023; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 16.11.2023; висновком експерта № СЕ -19/126-25/869 -КТ; протокол огляду мобільного телефону від 31.01.2025; висновком мистецтвознавчої експертизи № СЕ 19/107/23/11236 -МЗ від 28.12.2023; протоколом обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_7 ; висновком комп`ютерно технічної експертизи № СЕ -19/126/25/3026-КТ від 19.03.2025; протоколом огляду від 21.03.2025; висновком мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/109/25/55329-МЗ від 31.03.2025; протоколом огляду 06.04.2025; висновок експерта мистецтвознавчої експертизи № -19/109-25/5333-МЗ від 04.04.2025; протокол огляду від 06.04.2025; висновок портретознавчої експертизи № СЕ-19/126-25/4493-ФП від 10.04.2025; інші матеріали досудового розслідування.

При цьому суд погоджується з думкою прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, оскільки підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, яка є неповнолітньою особою, у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 301-1 та ч. 4 ст. 301-1 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком дев`яти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового слідства; незаконно впливати на потерпілу у цьому кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім того, варто зауважити, що останнім, вчинено відповідні протиправні діяння в період дії на території України, в тому числі Чернівецької області, режиму воєнного стану, тобто в найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови в яких опинилось суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки вказаного протиправного діяння.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, те, що злочини вчинено відносно неповнолітньої особи, те що відповідні протиправні діяння в період дії на території України, в тому числі Чернівецької області, режиму воєнного стану, тобто в найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови в яких опинилось суспільство, враховуючи особу підозрюваного, суд дійшов висновку визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні в розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою відносно ОСОБА_7 в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор" встановити до 20 червня 2025 року включно.

Одночасно після застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 362 600 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Одержувач - ТУ ДСА України в Чернівецькій області, , МФО 820172, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, рахунок: UA0008745, призначення платежу застава (із зазначенням інформації про ухвалу суду, прізвище ім`я по-батькові підозрюваного).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти старшого слідчого прокурора, а також суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

4) здати на зберігання свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20 червня 2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Першотравневого районного суду м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1