справа № 563/672/22
провадження № 1-кп/563/8/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2025 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого, адвоката ОСОБА_4

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників, адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Корець кримінальне провадження № 0000037 від 22 березня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, на військовому обліку не перебуває, одруженого, приватного підприємця, судимостей не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, на військовому обліку не перебуває, неодруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

22 березня 2022 року, приблизно о 16 год. 40 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Range Rover», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп?яніння, а також з ОСОБА_7 , рухаючись по вулиці Київській, що в м. Корець Рівненської області, побачивши попереду автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_11 , з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, намагаючись самоутвердитись за рахунок протиставлення і приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок, різко пригальмував та прийняв вправо проїжджої частини, після чого автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» об?їхав автомобіль марки «Range Rover». ОСОБА_5 , рухаючись за кермом вже вказаного автомобіля по вулиці Київській, поблизу автовокзалу, здійснив обгін автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» з лівого боку та пригальмував перед самим автомобілем марки «Toyota Land Cruiser», чим створив небезпеку для подальшого руху транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser». Рухаючись попереду автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», ОСОБА_5 , втретє, різко пригальмував поблизу зупинки громадського транспорту біля КП «Корецька обласна лікарня відновного лікування» Рівненської обласної ради, чим знову створив небезпеку для руху транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser».

Після цього, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зупинився поблизу пожежної частини м. Корець, що на вулиці Коновальця, 23, вийшовши із салону власного автомобіля почав зупиняти автомобіль марки «Toyota Land Cruiser». В подальшому, коли з вказаного автомобіля вийшов ОСОБА_11 , до нього підійшов ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зухвало, в агресивному тоні почали запитувати, чому останній пересувається по м. Корець на транспортному засобі з державним номерним знаком Житомирської області, на що ОСОБА_11 запропонував звернутись до працівників поліції. Оскільки, ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 висловлювали ОСОБА_11 безпідставні погрози, останній, маючи реальні підстави вважати, що зазначені погрози можуть бути реалізовані, дістав з заднього сидіння свого автомобіля мисливську нарізну зброю МКМ-072 сб., кл. 7,62?39, відповідно до дозволу на зброю № НОМЕР_3 , з направленим до низу стволом.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_6 , обійшов ОСОБА_11 та схопив його за шию двома руками, після чого, обхопивши шию правою рукою почав душити, а ОСОБА_5 , притиснув мисливську нарізну зброю МКМ-072 сб., кл. 7,62?39 до тіла ОСОБА_11 , при чому, ОСОБА_7 почав здійснювати дії щодо виривання зазначеної зброї з рук ОСОБА_11 , що призвело до 5 хаотичних неприцільних пострілів. При цьому, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відтягнули ОСОБА_11 на територію пожежної частини, де нанесли від 10 до 15 ударів ногами по голові, обличчі та тулубі ОСОБА_11 , який лежав на землі. В той момент коли ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 закінчили наносити тілесні ушкодження, до ОСОБА_11 , який лежав обличчям до землі, підійшов ОСОБА_8 та наніс йому два удари ногою в область обличчя.

Таким чином, за попередньою змовою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, намагаючись самоутвердитись за рахунок протиставлення і приниження інших осіб, що виразилось у висловлюванні погроз, застосуванні фізичної розправи до ОСОБА_11 , нанесенні тілесних ушкоджень останньому, які належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, намаганні відібрати зброю у ОСОБА_11 , під час якого створювали реальну загрозу для здоров`я ОСОБА_11 та інших громадян, у вигляді спричинення випадкових пострілів в громадському місці.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в інкримінованому злочині не визнав та показав, що 22 березня 2022 року перебував на роботі у кафе «Вояж» разом з ОСОБА_12 , де також знаходився його брат ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .. Чи хтось з них вживав алкоголь не бачив. Згодом на автомобілі «Ленд Ровер» поїхали додому в с. Гвіздів. За кермом автомобіля був він, поряд розмістився ОСОБА_15 , позаду ОСОБА_13 та ОСОБА_8 районі автовокзалу, біля «Баркасу», обігнав «Тойоту Прадо» з житомирськими номерами, поїхав вперед та повернув біля «хреста» в напрямку с.Гвіздів. Біля церкви побачив, що потерпілий подає йому світлові та звукові сигнали, щоб той зупинився. Повернувши на право в напрямку с. Гвіздів, за м.15-20 зупинився, побачивши, що потерпілий зупинився обабіч дороги з правого боку навпроти пожежної частини. Вийшов щоб запитати в чому справа. Коли рухався в його напрямку, то побачив що потерпілий відкрив задні ліві двері автомобіля та дістав автомат і одразу зробив перший постріл в повітря. Почав погрожувати, що постріляє їх. Подумав, що це може бути диверсант, а тому вирішив його затримати. Підійшов до потерпілого та схопив за автомат, почав з ним «тягатись», штовхати його через дорогу в бік пожежної частини. Коли притиск його до воріт пожежної частини, підбіг ОСОБА_15 , викрутив з його рук зброю, пролунало декілька пострілів, та відкинув її приблизно на 2-3 метри. Де в цей час були ОСОБА_16 та ОСОБА_13 не бачив. Після того, притиснувши потерпілого коліном (ближче до голови, вуха), тримав його так аж до приїзду поліції. Вказує, що будь яких тілесних ушкоджень ніхто з присутніх потерпілому умисно не завдавав, можливо такі ушкодження були завдані випадково при відбиранні зброї.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину не визнав та показав, що 22 березня 2022 року перебував на мийці та пив каву з ОСОБА_17 , а ОСОБА_16 та ОСОБА_13 випивали «по 100 грам». Після чого, всі разом сіли в автомобіль ОСОБА_5 «Ленд Ровер» та поїхали додому в с.Гвіздів. Навпроти автовокзалу ОСОБА_18 обігнав (підрізав) «Тойоту». За поворотом, на дорозі в напрямку пожежної частини, приблизно біля Української церкви їх наздогнав вказаний автомобіль, водій якого почав подавати звукові та світлові сигнали. Звернувши на с. Гвіздів, побачили, що «Тойота» зупинилась. ОСОБА_19 теж зупинив авто та вийшов, відправившись на зустріч водію «Тойоти». Перебуваючи в цей час в автомобілі «Ленд ровер», помітив, що потерпілий вийшов із свого транспортного засобу, відкрив задні двері свого авто, звідки дістав автомат, пригрозивши, що їх постріляє та зробив вистріл в їхній бік. Тоді він вийшов з машини та пішов слідом за ОСОБА_17 , який запитував у потерпілого, що той робить. Після чого, схопив невідомого чоловіка і почав штовхати через дорогу в бік пожежної частини, в цей час пролунали 3-4 постріли. Тоді він підбіг та викрутив автомат. Коли його викручував, було здійснено останній постріл у ворота пожежної частини, оскільки пальці потерпілого знаходились на спусковому гачку, від`єднав магазин, відкинув автомат і почав стукати у ворота пожежної частини. ОСОБА_18 , в цей час, повалив потерпілого на землю та став коліном йому на голову. В цей час підійшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .. Ніхто з присутніх ніяких тілесних ушкоджень потерпілому не завдавав. Також зазначив, що на зброї ніякого ременя не було.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованому злочині не визнав та суду показав, що 22 березня 2022 року перебував у ресторані «Вояж», разом із ОСОБА_20 випивав. Потім вирішив під`їхати додому в с. Гвіздів, оскільки туди їхав його брат ОСОБА_21 на своєму автомобілі «Ленд ровер», а також ОСОБА_16 та ОСОБА_22 .. Біля автовокзалу ОСОБА_19 на швидкості обігнав автомобіль «Тойота» і поїхав далі, після чого повернув на ліво. Тоді ОСОБА_19 сказав, що позаду їде машина, яка подає їм сигнали для зупинки. Проїхавши далі та звернувши на право (в напрямку с. Гвіздів) - ОСОБА_19 зупинив авто та пішов поговорити з водієм «Тойоти». Сидячи в автомобілі, побачив, що потерпілий відкрив задні двері свого автомобіля, дістав автомат, після чого пролунав звук пострілу. Вийшовши з машини, побачив, що ОСОБА_18 схопив потерпілого за зброю і вони почали штовхатися. В момент, коли вони переходили через дорогу, почув ще три постріли. Вони із ОСОБА_20 весь час знаходились біля машини «Ленд ровер». Біля пожежної частини ОСОБА_19 притиснув потерпілого до воріт, а ОСОБА_15 , який підбіг, вихопив автомат, розрядив його і відкинув вбік. Як потерпілий опинився на землі не бачив, бачив лише як брат притис йому голову правим коліном.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні також вину у злочині не визнав та дав показання про те, що 22 березня 2022 року працював на автомийці, що біля ресторану «Вояж». Після закінчення його робочого дня, із ОСОБА_23 випили «по 100 грам горілки». Згодом, разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 їхали автомобілем «Ленд Ровер», який належав та за кермом якого був ОСОБА_21 . Коли їхали то чув, що хлопці говорили між собою про автомобіль, який їх наздоганяв та сигналив, на що не звернув уваги, так як був випивший. На повороті до с.Гвіздів ОСОБА_19 зупинив автомобіль, тоді він вперше помітив сіре авто «Тойоту», який зупинився навпроти пожежної частини і з якого вийшов потерпілий, який одразу дістав автомат з задніх дверей свого авто після чого з їхнього автомобілю вийшов ОСОБА_19 та пішов йому назустріч. Вказує, що чув, як потерпілий викрикував з лайкою, про те, що навчить їх їздити і здійснив перший постріл в повітря над головою ОСОБА_18 . Після цього, ОСОБА_18 намагався забрати зброю та між ними почалась штовханина, під час якої почув 4 постріли. Коли ОСОБА_19 доштовхав потерпілого до пожежної частини та притиснув його до воріт, до них прибіг ОСОБА_15 і викрутив автомат. Коли він з ОСОБА_23 підійшли, то ОСОБА_26 вже лежав на землі обличчям донизу, руки були заламані ОСОБА_17 , який його притиск і тримав. Також вказує, що мобільний телефон потерпілого бачив біля пожежної частини. Стверджує, що жодних тілесних ушкоджень потерпілому не завдавав та не бачив, щоб їх завдавав будь хто інший. Просто стояли та чекали поліцію.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 22 березня 2022 року приблизно о 14 годині перебував на заправній станції, яка знаходиться в м. Корець по вул. Київській, поблизу автовокзалу. Після чого, направлявся додому за адресою: м. Корець, вул. Грушевського, побачив автомобіль чорного кольору марки «Ленд Ровер», за кермом якої знаходився ОСОБА_21 , так як розгледів татуювання на передпліччі лівої руки останнього. Біля магазину, що знаходиться поблизу вказаної «заправки», автомобіль «Ленд Ровер» різко загальмував посеред дороги, він об`їхав його лівим боком. Тоді останній підрізав його біля автовокзалу, біля «Баркасу» перед пішохідним переходом на межі перехрестя, обігнав та різко поїхав вперед та повернув на ліво. Після того як пропустив один автомобіль, теж повернув ліворуч, в напрямку місця свого проживання. Автомобіль «Ленд Ровер» зупинився приблизно через 15 метрів після повороту на с. Гвіздів та з автомобілю вийшов ОСОБА_21 і махнув рукою на знак зупинки. На що він зупинився навпроти пожежної частини та вийшов запитати в чому справа. Побачив ОСОБА_27 , який наближався до нього та нецензурно висловлювався в його бік, кричав, що він з територіальної оборони, мовляв, чому він на житомирських номерах пересувається в м.Корці. В цей час з машини вийшли ще троє чоловіків, які були агресивно налаштовані, лаялись та були напідпитку, почали всі четверо його оточувати. Як дізнався потім, це були: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Відчувши загрозу своєму життю та здоров`ю, швидко дістав із заднього сидіння свого автомобіля мисливську нарізну зброю (мисливський карабін), під`єднав магазин та вставив патрон в патронник. Зброю прилаштував на плече на ремінь, дуло при цьому було направлене донизу, палець був не на спусковому гачку, а на скобі. Наміру стріляти не мав, продемонстрував зброю для того аби налякати. Після того, як повідомив про намір зателефонувати в поліцію та набрав «102». В ту мить ОСОБА_28 обійшовши ззаду та захопив його за шию, ОСОБА_21 притис карабін до низу, а ОСОБА_29 схопив за приклад та почав його виривати. В цей момент пролунали постріли, оскільки ОСОБА_29 притиск його руку до курка. Вказані особи почали його відтягувати ближче до пожежної частини, при цьому пролунало ще 5 пострілів. В цей час, він відстібнув магазин та витяг затвор щоб вилетів патрон з патронника. Коли його підвели до воріт пожежної частини, ОСОБА_28 зі всього маху штовхнув його головою в ворота пожежної частини, збили з ніг та почали бити ногами (хто саме не бачив, так як закрив голову руками). Обвинувачені сказали йому лежати і не смикатись до приїзду поліції. Після чого, приїхав хтось із тероборони, підняв його за голову ззаду, а ОСОБА_16 , в цей момент, наніс йому 2 удари ногою в обличчя. Потім приїхала поліція, його відвезли до лікарні на освідчення на стан алкогольного сп`яніння, де виявилось, що він тверезий. У відділку поліції давав показання. Коли вийшов, йому стало погано та паморочилось в голові, тому вимушений був звернутись в лікарню.

Вина обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні об`єктивно доведена зібраними і перевіреними в ході судового розгляду доказами.

Свідок ОСОБА_31 суду показала, що в той день, дорогою додому, перебуваючи на перехресті, що на вул. Коновальця, в післяобідній час, за метрів 20 від себе побачила розбірки, в якій брали участь декілька людей, що супроводжувались криками та пострілами, тому зателефонувала в поліцію. Хтось із учасників кричав: «зловили сєпара». Бачила, як від кафе «Кімбо» в напрямку пожежної частини штовхали (тягнули) якогось чоловіка. Під час цієї штовханини зброї не бачила лише чула, як пролунали близько п`яти пострілів. Вже, коли вказана група людей була на території пожежної частини, одного з чоловіків поклали на землю та копали ногами, на той момент не бачила, що б найменший серед тих чоловіків наносив удари. Після приїзду поліції та територіальної оборони не бачила, як далі розвивались події.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що в зазначений день перебував на чергуванні в ДПРЧ-15, що в м. Корець Рівненської області на вул. Коновальця. Почувши якийсь шум, вийшов на вулицю, де побачив, що навпроти, через дорогу, стоїть автомобіль марки «Тойота», а посеред дороги двоє чоловіків, які були повернуті до нього спинами. Під правою рукою одного з них був автомат, який був направлений в бік базару, також бачив в його руках телефон, а тому склалось враження що він хотів кудись зателефонувати, а інший з них намагався відібрати зброю. Коли вказані чоловіки наблизились до фасаду пожежної частини, вийшов начальник караулу і забрав його всередину частини, звідки було чути ще 4 постріли, чув також стукіт у ворота частини та розмови на підвищених тонах. Коли вийшов, то побачив, що автомат та відокремлений від нього магазин, лежав поблизу пожежної частини, а також чоловіка, який був з автоматом, лежав перед воротами частини.

Свідок ОСОБА_33 суду показав, що працює в ДПРЧ-15 начальником караулу та в день події перебував на чергуванні. Приблизно після 14 години, знаходився всередині частини, а його колега ОСОБА_32 , в цей час, стояв на вулиці біля дверей та повідомив, що хтось приїхав. Оскільки, вони чекали на перевірку, він також направився в бік виходу, але почув постріли, тому, швидко забрав ОСОБА_34 в середину частини та закрив двері. Після того, чув ще 3-4 постріли та крики, а також стукіт в гаражні двері. Коли вже приїхала поліція, вийшов на вулицю та побачив що з лівого боку від нього лежав чоловік і також лежала зброя чорного кольору.

Згідно протоколу огляду місця події від 22 березня 2022 року, на території пожежної частини № 15 ДПРЧ 7 ДПРЗ, що за адресою: м. Корець Рівненької області, вул. Коновальця, 23, було виявлено та вилучено: 4 патрони калібру 7,62*39, які поміщено до спецпакету НПУ KIV2107385; 1 патрон калібру 7,62*39, який поміщено до спецпакету НПУ KIV2107386; 5 гільз від патрону, які поміщено до спецпакету KIV2107387; зброю з від`єднаним магазином поміщено до поліетиленового мішка, скріпленого печаткою «Для пакетів» ВП № 7, з роз`яснювальною биркою; мобільний телефон марки «Редмі 5G» блакитного кольору, який поміщено до спецпакету НПУ KIV2107416. Також, в ході огляду було виявлено сліди від куль на металевій брамі та металевій стічній трубі приміщення пожежної частини № 15 ДПРЧ, в кількості 2 отвори. (Т.1, а.п. 11-32)

Відповідно до виписки з протоколу №26 медичного освідчення на предмет сп`яніння КЗ ОЗ «Корецька ЦРЛ» від 22.03.2022, обвинувачений ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння, 2,91 проміле. (Т.1, а.п.34)

У виписці з протоколу №24 медичного освідчення на предмет сп`яніння КЗ ОЗ «Корецька ЦРЛ» від 22.03.2022 зазначено, що обвинувачений ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння, 1,50 проміле. (Т.1, а.п.35)

Обвинувачений ОСОБА_7 від проходження медичного освідчення на предмет сп`яніння відмовився, що відповідно до виписки з протоколу №25 медичного освідчення на предмет сп`яніння КЗ ОЗ «Корецька ЦРЛ» від 22.03.2022. (Т.1, а.п.36)

Згідно із виписки з протоколу №23 медичного освідчення на предмет сп`яніння КЗ ОЗ «Корецька ЦРЛ» від 22.03.2022, потерпілий ОСОБА_11 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. (Т.1, а.п.37)

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_11 за рисами обличчя впізнав за №1 особу, яка 22 березня 2022 року зупинила його автомобіль, висловлювався нецензурно, погрожував фізичною розправою, в подальшому вчиняв щодо нього фізичні дії, відтягував на територію пожежної частини. Під порядковим номером 1 пред`явлення особи для впізнання знаходився обвинувачений ОСОБА_5 , згідно із протоколу від 04 квітня 2022 року. (Т.1, а.п.56 -59)

Потерпілий ОСОБА_11 під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за рисами обличчя впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка 22 березня 2022 року висловлювався нецензурно, погрожував фізичною розправою, в подальшому вичиняв щодо нього фізичні дії, а саме схопив потерпілого ззаду за шию обома руками та душив, відтягував на територію пожежної частини, де пихнув потерпілого в сторону брами, в результаті чого останній вдарився головою, згідно із протоколу від 04 квітня 2022 року. (Т.1, а.п.60-63)

Згідно із протоколу від 04 квітня 2022 року, в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_11 за рисами обличчя впізнав за №3 особу, яка 22 березня 2022 року висловлювався нецензурно, погрожував фізичною розправою, в подальшому вичиняв щодо нього фізичні дії, зокрема шарпав за приклад карабіну, відтягував на територію пожежної частини, де вирвав карабін з рук потерпілого та поламав його мобільний телефон. Під порядковим номером 3 пред`явлення особи для впізнання знаходився обвинувачений ОСОБА_7 (Т.1, а.п.64 -67)

Потерпілий ОСОБА_11 під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за рисами обличчя впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 , як особу, яка 22 березня 2022 року нанесла потерпілому не менше двох ударів ногою в область голови, в той час як потерпілий лежав на землі, згідно із протоколу від 04 квітня 2022 року. (Т.1, а.п.68-71)

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04 квітня 2022 року з відеозаписом, потерпілий ОСОБА_11 розповів та показав про обставини подій від 22 березня 2023 року, та хуліганських дій обвинувачених з відтворенням механізму нанесення ударів. (Т.1, а.п. 72-74).

З переглянутого в судовому засіданні відео з камери спостереження «КЕГА», що знаходиться на автовокзалі в м.Корець по вул.Київська, видно, що 22 березня 2022 року о 17 год. 42 хв. 15 с. на перехресті вулиць було виявлено два автомобілі, які рухались в попутному напряму по дорозі вул.Київська. Зазначена дорога має по одній смузі руху в обох напрямках. Автомобіль сірого кольору здійснював рух по правій смузі руху, інший автомобіль чорного кольору знаходився з лівої сторони на незначному інтервалі відносно сірого автомобіля. На 18 секунді відео, на тому ж самому перехресті, сірий автомобіль здійснив різке гальмування до повної зупинки та дещо змістився з проїжджої частини праворуч, а автомобіль чорного кольору продовжив рух прямо. На 21 сек. відео автомобіль сірого кольору продовжив рух вулицею Київська. З відео, що зафіксовано камерою спостереження, що знаходиться на перехресті вулиць Київської та Коновальця в м.Корець, видно, що 22 березня 2022 року близько 17 год. 42 хв. (точний час з відеозапису встановити не можливо) на цьому перехресті з`являється автомобіль чорного кольору, який увімкнувши лівий покажчик повороту, здійснив маневр ліворуч. Проїхавши перехрестя автомобіль чорного кольору зменшив швидкість, шляхом гальмування, продовжив рух після того, як до перехрестя приїхав автомобіль сірого кольору. (Т.1, а.п.111-124)

Згідно Висновку експерта № 244 від 27 квітня 2022 року, при зверненні 23 березня 2022 року за медичною допомогою, у ОСОБА_11 були відмічені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, який цілком підтверджується відміченими клінічними даними та результатами додаткових методів обстеження; забій м?яких тканин обличчя; гематома повік правого ока з субкон?юнктивальним крововиливом правого ока; рана з садном лівої вушної раковини, що супроводжувалося посттравматичним правобічним середнім отитом та посттравматичною лівобічною нейросенсорною приглухуватістю, що підтверджено клінічними даними огляду ЛОР-лікаря від 25.03.2022. Вищевказані тілесні ушкодження голови слід розглядати в єдиному механізмі виникнення, оскільки кожне із зовнішніх ушкоджень є місцем прикладання травмуючої сили, яка спричинила чи могла поглибити протікання струсу головного мозку, тому в сукупності, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров?я. Відмічені лікарями «сліди підшкірних крововиливів на лівій ділянці шиї» мають ознаки легких, згідно п. 2.3.5. вищевказаних Правил. Такі ушкодження виникли не менше від двох-трьох дій тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею в ділянку голови та не менше від однієї дії в ділянку шиї. Встановити по записах лікарів індивідуальні особливості травмуючих предметів не має можливості. Характер та локалізація ушкоджень не властиві для падіння з висоти власного росту.

Судово-медичні дані в частині механізму отримання вищезазначених тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_11 не суперечать отриманим даним під час проведення допиту потерпілого від 29 березня 2022 року та слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 04 квітня 2022 року (том 1, а.п. 169-171).

Під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_5 показав про обставини подій, які відбувалися поблизу пожежної частини в м. Корець. При цьому, зазначив, що умисно ударів ОСОБА_11 не наносив, можливо ліктем чи прикладом автомата в ті моменти коли намагався вирвати автомат, скрутити і затримати ОСОБА_11 . Зазначив, що ОСОБА_7 також не були нанесені умисні удари по ОСОБА_11 , можливо лише в момент коли він виривав автомат. Обвинувачений ОСОБА_5 в ході експерименту показав, як поклав на землю ОСОБА_11 , після чого притиснув лівою ногою шию останнього та почав утримувати при землі, що відображено в протоколі проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 23 травня 2022 року (том 2, а.п. 37- 41).

Згідно з висновком експерта № 244/Д-341 від 08 червня 2022 року, судово-медичні дані про механізм нанесення тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_11 , які встановлені первинною судово-медичною експертизою від 27 квітня 2022 року, не відповідають даним отриманим в допиті підозрюваного ОСОБА_5 02 травня 2022 року та під час проведення слідчого експерименту з ним від 23 травня 2022 року (том 2, а.п. 102-104).

Обвинувачений ОСОБА_8 , під час проведення слідчого експерименту, розповів, а потім показав обставини подій, які відбувалися поблизу пожежної частини на вул. Коновальця в м. Корець, зазначаючи, крім іншого, що сам він не втручався в дану сутичку, ніяких ударів потерпілому не наносив, а також не бачив, щоб і ОСОБА_19 та ОСОБА_15 наносили потерпілому тілесні ушкодження. Разом з тим зазначив, що ОСОБА_5 утримував ОСОБА_11 при землі, натиснувши лівою ногою шию останнього, що стверджується протоколом проведення слідчого експерименту з відеозаписом від 23 травня 2022 року (том 2, а.п. 42-45).

Зі змісту висновку експерта № 244/Д-342 від 08 червня 2022 року, встановлено, що судово-медичні дані про механізм нанесення тілесних ушкоджень виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_11 , які встановлені первинною судово-медичною експертизою від 27 квітня 2022 року, не відповідають даним отриманим в допиті підозрюваного ОСОБА_8 10 травня 2022 року та під час проведення слідчого експерименту з ним від 23 травня 2022 року (том 2, а.п. 91-94).

Згідно з протоколом слідчого експерименту з відеозаписом від 23 травня 2022 року, обвинувачений ОСОБА_7 розповів про події, що відбувалися в м. Корець, поблизу пожежної частини, а потім показав своє та місце розташування всіх інших, в момент, коли ОСОБА_26 зробив постріл, показав як ОСОБА_19 підійшов до ОСОБА_35 , який тримав зброю в руках, схопив його обома руками за зброю та показав як почав утримувати дану зброю в руках ОСОБА_35 , як почав його відпихати в бік металевої брами пожежної частини, пізніше притиснувши його до неї. Також показав, як підбіг до ОСОБА_5 з ОСОБА_36 та від`єднав магазин, а потім викрутив і викинув автомат. Натомість ОСОБА_19 поклав ОСОБА_35 на землю та утримував його, натиснувши лівою ногою шию потерпілого. Зазначив, що умисних ударів ОСОБА_37 нанесено не було (том 2, а.п. 46-49).

Відповідно до висновку експерта № 244/Д-343 від 08 червня 2022 року, судово-медичні дані про механізм нанесення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_11 , які встановлені первинною судово-медичною експертизою від 27 квітня 2022 року, не відповідають даним отриманим в допиті підозрюваного ОСОБА_7 10 травня 2022 року та під час проведення слідчого експерименту з ним від 23 травня 2022 року (том 2, а.п. 95-98).

Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту з ілюстрованою фото таблицею від 08 червня 2023 року, обвинувачений ОСОБА_6 розповів та показав про обставини подій, що відбувалися поблизу пожежної частини в м. Корець, який зазначив, крім іншого, що сам він в дану сутичку не втручався та ніяких ударів ОСОБА_11 не наносив, а також не бачив щоб такі удари наносив ОСОБА_19 чи ОСОБА_22 .. Вказав, що ОСОБА_26 міг отримати тілесні ушкодження в ході штовханини та спроб висмикнути автомат з його рук. Також обвинувачений зазначив, що конфлікт завершився тим, що ОСОБА_38 поклав ОСОБА_11 на землю, притиснувши його шию своїм лівим коліном. (том 2, а.п. 50- 51).

З висновку експерта № 244/Д-371 від 17 червня 2022 року встановлено, що судово-медичні дані про механізм нанесення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_11 , які встановлені первинною судово-медичною експертизою від 27 квітня 2022 року, не відповідають даним отриманим в допиті підозрюваного ОСОБА_6 02 травня 2022 року та під час проведення слідчого експерименту з ним від 08 червня 2022 року (том 2, а.п. 99-101).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/118-22/3730-ТВ від 11 травня 2022 року, ринкова вартість мобільного телефону марки «Redmi 5G» моделі «M2103K19G», 4/128 Gb (Xiaomi Redmi Note 10), станом на 22 березня 2022 року, могла становити 6 200,00 грн. (том 2 а.п. 65-68).

Витрати на проведення даної експертизи становлять 686,48 грн., що стверджується довідкою про витрати на проведення судової експертизи (том 2, а.п. 72).

Відповідно до висновку експерт №63 від 10 листопада 2023 року, відмічені тілесні ушкодження у ОСОБА_11 в ділянці голови розглядаються в єдиному механізмі травмування, оскільки кожне із зовнішніх ушкоджень є місцем прикладання травмуючої сили, яка спричинила чи могла поглибити протікання струсу головного мозку, а тому в сукупності ці ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. №6. Всі інші тілесні ушкодження (забої м`яких тканин лівої частини шиї, правої половини грудної клітки, правого плеча, лівого ліктьового суглобу і ліктя), як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. вищезазначених судово-медичних «Правил»).

При вивчені судово-медичною експертною комісією матеріалів кримінального провадження встановлено, що в протоколах проведення слідчих експериментів із ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та під час їх допитів як свідків так і підозрюваних, не міститься жодних конкретизованих даних про нанесення ними будь-яких цілеспрямованих ударів ОСОБА_11 в певні ділянки тіла. (т.4, а.п.126-144)

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_39 , як голова експертної комісії, що надавала висновок за результатами проведеної повторної експертизи, призначеної ухвалою від 09 серпня 2023 року, поданий висновок підтримав тапояснив суду, що після вивчення матеріалів кримінального провадження, зокрема із врахуванням даних відображених у протоколах слідчих експериментів, було встановлено, що у потерпілого по справі ОСОБА_11 зафіксовано не менше двох місць прикладання фізичної травмуючої сили: гематома правого ока (відповідно струс головного мозку) та ушкодження (рана) лівої вушної раковини, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Протокол проведення слідчого експерименту не містить конкретизованих даних інших тілесних ушкоджень, що унеможливлює достеменне встановлення механізму їх утворення. Не виключає, що при натисканні коліном на шию чи голову потерпілого, могло бути пошкоджене його вухо, як і при викручуванні автомата з його рук, могло бути завдано ушкодження його ока (ліктем обвинуваченого).

Суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з відсутністю у них умислу на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, з огляду на таке.

Диспозиція ч.1 ст.296 КК України передбачає відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Частина 2 ст.296 КК України визначає відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», при розгляді кримінальних справ зазначеної категорії суди, пред`являючи високі вимоги щодо якості дізнання і досудового слідства, не повинні перебирати на себе функцію обвинувачення чи функцію захисту, а мають спрямовувати процес таким чином, щоб усі обставини справи були розглянуті всебічно, повно й об`єктивно, а вирок ґрунтувався лише на доказах, ретельно досліджених у судовому засіданні. Зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Суди зобов`язані, як установлювати вину підсудних та призначати їм справедливе покарання, так і вживати всіх необхідних заходів для повного відшкодування потерпілим заподіяної матеріальної та моральної шкоди, а також з`ясовувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст.296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту, тощо.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч.2 ст.296 КК України у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст.28 КК України) мала місце. Кваліфікація за цією ознакою для осіб, які вчинили злочин за попередньою змовою або організованою групою, не виключає визнання зазначених обставин такими, що обтяжують покарання (п.2 ч.1 ст.67 КК України).

Кримінально карним хуліганством визнається грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Кримінальна-правова оцінка хуліганства та розрізнення його від інших видів посягань, зокрема проти життя та здоров`я людини, з метою правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність, проводиться за сукупністю ознак суспільно-небезпечного діяння, які згідно із законом про кримінальну відповідальність охоплюють склад даного злочину і визначають діяння як злочинне та кримінально карне.

Грубість порушення громадського порядку, кримінальним законом не конкретизована, є оціночним і визначається з урахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості їх вчинення, кількості потерпілих від зазначених дій, їхнього віку, стану здоров`я, істотності порушення їх інтересів, або інтересів підприємств, установ чи організацій.

Мотивом грубого порушення громадського порядку є явна неповага до суспільства. При цьому явною і очевидною, як для винної, так і для потерпілих і оточуючих, неповагою до суспільства вважається прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду (справа №288/1158/16-к), для юридичної оцінки діяння за ст.296 КК України обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю, винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 КК України, є вчинення таких умисних дій, що супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, до таких ознак хуліганства можуть бути віднесені насильство із завданням потерпілому побоїв або заподіяння тілесних ушкоджень, знущання над ним чи пошкодження майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, або таке, яке особа тривалий час уперто і навмисно не припиняла, так само поєднані з демонстративною зневагою до загально прийнятих норм моралі.

Тобто, громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. Початок прояву такого діяння може бути різний, проте для кваліфікації хуліганства момент виникнення бажання його вчинити не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою (складовою) цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин.

Відмежовуючи хуліганство від злочинів проти здоров`я, слід застосовувати правову позицію Верховного Суду України, висловлену у справі № 5-17кс12, підтриману Касаційним кримінальним судом Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 у справі № 209/1242/13-к, згідно з якою під час хуліганства посягання на суспільні відносини здійснюються в активній формі, переважно з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу. Відбуваються вони, як правило, в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною лексикою та/або фізичним насильством, що призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені об`єкти захисту.

Відповідно до п.4 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 №10, суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Для з`ясування особливої зухвалості законодавець зазначає, що особлива зухвалість - це грубе порушення громадського порядку, поєднане із завданням потерпілій особі побоїв чи іншим насильством, що спричинило тілесні ушкодження, чи знущанням над потерпілим, знищенням або пошкодженням майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації, руху транспорту тощо.

Під явною неповагою до суспільства законодавець також визначає нахабно виявлене, зневажливе ставлення винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності. Ця ознака однаково характеризує як об`єктивну сторону хуліганства - грубе порушення громадського порядку, так і його суб`єктивну сторону - хуліганські мотиви вчинення. Закінченим злочин визнається з моменту вчинення дії, що грубо порушує громадський порядок.

Отже, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК України, обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

На переконання суду, обвинувачені не могли не розуміти, що вони знаходяться у громадському місці та своїми діями проявляють зневажливе ставлення до громадського порядку, а показання потерпілого, що об`єктивно підтверджується висновком судому-медичної експртизи, та свідків поза розумним сумнівом доводять, що дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 були направлені саме на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Безумовним підтвердженням цього є те, що вказані події відбулись у денний час, у загальнодоступному місці, конфлікт з потерпілим ОСОБА_11 обвинувачені розпочали використовуючи малозначний привід, нібито через те, що він керував автомобілем з реєстраційним номером сусідньої області і може бути диверсантом, провокували потерпілого та нецензурно висловлювались на його адресу, з його пропозицією викликати поліцію, яка б його перевірила, не погодились, перешкодили йому здійснити телефонний дзвінок на лінію 102, протиправні дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 супроводжувались нанесенням потерпілому тілесних ушкоджень.

З показань потерпілого та свідків також вбачається, що потерпілий не нападав на обвинувачених. З матеріалів справи видно, що потерпілий ОСОБА_11 умисно не застосовував мисливську нарізну зброю МКМ, з огляду на кількість обвинувачених, троє з яких кремезної статури, агресивна манера їхнього спілкування, лише її продемонстрував для обвинувачених з метою відвернення назрілого конфлікту, який мали вирішити працівники поліції, яких намагався викликати, в чому перешкодили самі обвинувачені. Матеріали кримінального провадження не містять, а стороною захисту не надано доказів, що потерпілий ОСОБА_11 умисно застосовував щодо обвинувачених мисливську зброю. Покликання сторони захисту про те, що обвинуваченні вчиняли дії до припинення, врегулювання конфлікту є безпідставними та голослівними, оскільки знову ж таки обвинувачені не погодились з пропозицією потерпілого викликати поліцію, яка б встановила його особу, а вживали активні дії для його продовження, що трансформувалось у кримінально-каране діяння. Твердження обвинувачених про те, що в даній ситуації вони проявили свою громадську позицію по виявленню та знешкодженню сепаратиста/диверсанта є надуманим, оскільки жодний із обвинувачених не перебував в складі сил оборони України чи добровільних формувань територіальної оборони, тим більше стверджувати, що водій транспортного засобу з реєстраційним номером Житомирської області, що межує з адміністративною територією Корецької ОТГ, може бути сепаратистом/диверсантом.

Натомість, обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку та об`єктивні ознаки зухвалої протиправної поведінки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 свідчать про те, що вона була зумовлена бажанням протиставити себе суспільству, продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, яка супроводжувалась особливою зухвалістю у вигляді приниження гідності потерпілого, поєднаного з насильством над ними, порушенням прав і спокою пересічних громадян, при цьому, за очевидного мотиву явної неповаги до суспільства, як для самих обвинувачених, так і для інших осіб, при грубому порушенні ними громадського порядку.

Показання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності, адже матеріали кримінального провадження містять достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження їх вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні. Їх показання не узгоджується як між собою (зокрема в частині обставин зупинення транспортного засобу потерпілим, час взяття ним зброї (одразу після зупинки/згодом) спрямування пострілу (вгору/над головою обвинуваченого ОСОБА_5 ) кількість учасників конфлікту та перебіг самої події), та суперечать показанням потерпілого, свідків та висновкам експертів.

Що стосується доводів захисту з приводу неправдивості показань потерпілого, то такі показання потерпілий ОСОБА_11 давав будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, є логічними і послідовними, узгоджуються з іншими дослідженими в судому засідання доказами, і істотно не узгоджуються щодо істотних обставин вчиненого злочину лише з показаннями обвинувачених. Стороною захисту не вказані ймовірні причини обмови обвинуваченого з боку потерпілого. Такі показання за змістом є аналогічними продемонстрованим ними під час слідчого експерименту обставинам. А відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 244 від 27 квітня 2022 рокувстановлено відповідність і спроможність відтворених ним у ході названої вище слідчої дії обставин об`єктивним судово-медичним даним. Твердження потерпілого про те, що він намагався зателефонувати в поліцію узгоджується з показанням свідка ОСОБА_40 .

Винуватість обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , об`єктивно підтверджується показанням свідка ОСОБА_41 , яка повідомила, що бачила як вони штовхали (тягнули) потерпілого, а коли той лежав на землі, то вони його «копали» ногами. Натомість зазначений свідок не бачила як ОСОБА_8 наносив тілесне ушкодження для потерпілого, з цього приводу суд зазначає, що свідок і не могла бачити цієї події, так як покинула місце події після приїзду поліції та військовослужбовців, натомість потерпілий суд показав, що тілесне ушкодження йому було завдано ОСОБА_8 вже згодом після прибуття бійців територіальної оборони.

Показання потерпілого та свідків є логічними та послідовними, оскільки їх пояснення повністю узгоджуються між собою та дослідженими судом документами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, як вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Їх дії правильного кваліфіковані органами досудового розслідування.

При призначенні обвинуваченим покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинувачених, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України інкриміноване кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Пом`якшуючою покарання обставиною для обвинуваченого ОСОБА_6 є вчинення кримінального правопорушення вперше.

Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння є обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 .

Згідно із характеристикою, що була надана Гвіздівським старостинським округом № 4 Корецької міської ради Рівненської області, обвинувачений ОСОБА_6 характеризується позитивно (том 1, а.п. 193).

На обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога обвинувачений ОСОБА_6 не перебуває (том 1, а.п. 191).

Рівненський районний сектор № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області у своїй досудовій доповіді зазначив, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Пом`якшуючою покарання обставиною для обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення вперше.

Обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно із характеристикою, що була надана Гвіздівським старостинським округом № 4 Корецької міської ради Рівненської області, обвинувачений ОСОБА_5 характеризується позитивно (том1, а.п. 217).

На обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога обвинувачений ОСОБА_5 не перебуває (том 1, а.п. 191).

Рівненський районний сектор № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області у своїй досудовій доповіді зазначив, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_7 судом не встановлено.

Згідно із характеристикою, що була надана Гвіздівським старостинським округом № 4 Корецької міської ради Рівненської області, обвинувачений ОСОБА_7 характеризується позитивно (том 1, а.п. 242).

На обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога обвинувачений ОСОБА_7 не перебуває (том 1, а.п. 191).

Рівненський районний сектор № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області у своїй досудовій доповіді зазначив, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Пом`якшуючою покарання обставиною для обвинуваченого ОСОБА_8 є вчинення кримінального правопорушення вперше.

Вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння є обтяжуючою покарання обставиною.

Згідно із характеристикою, що була надана Гвіздівським старостинським округом № 4 Корецької міської ради Рівненської області, обвинувачений ОСОБА_8 характеризується позитивно (том 2, а.п. 18).

На обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога обвинувачений ОСОБА_8 не перебуває (том 2, а.п.19 ).

Рівненський районний сектор № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області у своїй досудовій доповіді зазначив, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Враховуючи, що санкцією ч.2 ст. 296 КК України передбачено різні види покарання, суд не вбачає підстав призначення для обвинувачених найсуворішого виду - позбавлення волі, твердження прокурора про призначення найсуворішого для обвинувачених покарання нічим не мотивовано, а тому вважає, що достатнім буде покарання у виді обмеження волі.

У кримінальному провадженні представником потерпілого ОСОБА_11 , адвокатом ОСОБА_42 подано цивільний позов про солідарне стягнення з обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 200 000,00 грн. та судових витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні обвинувачені пред`явлений позов не визнали, оскільки інкримінованого злочину не вчиняли. Захисники обвинувачених просили відмовити в задоволені позову за безпідставністю.

При вирішенні цивільного позову суд дійшов до таких висновків.

Стаття 16 ЦК України закріплює, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів кожної особи є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 464/3789/17 Верховний Суд дійшов висновку про те, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до положень частини 1 статті 129 КПК України ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, N 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У частині третій статті 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У постанові Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

У позовній заяві наведені та обґрунтовані підстави для стягнення компенсації за завдану моральну шкоду, описано в чому саме полягали фізичні та душевні страждання позивача (потерпілого), спричинені хуліганськими діями відповідачів (обвинувачених). Зокрема зазначає, що своїми протиправними діями відповідачі завдали позивачу сильних душевних страждань, знизили його самооцінку, що призвело до втрати довіри до оточуючих, відсутності спілкування з друзями і знайомими, розладу в колективі на роботі, витрат значних зусиль для реабілітації для відновлення кола спілкування та душевної рівноваги. Як наслідок, позивач не мав змоги повноцінно виконувати свої трудові обов?язки, якраз в той час, коли на підприємстві, в якому ОСОБА_11 працює, потрібно було готуватись до посівної, а у зв?язку з воєнним станом існували проблеми з поставкою запчастин, пального, насінневого матеріалу, що потребувало швидких та злагоджених дій позивача для вирішення проблем. Сильних душевних та моральних страждань позивачу завдавав страх втратити роботу, оскільки він не міг належно координувати та виконувати її, аж до того часу поки не відновився морально та психологічно. До того часу, позивач був змушений змінити свій звичний розпорядок життя та сталі відносини, витрачати свій час на участь у слідчих діях, відвідування правоохоронних органів з метою відновленння справедливості та належного захисту його порушених прав, пошуки адвокатів для представництва його інтересів.

У судовому засіданні беззаперечно встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми протиправними діями вчинили хуліганство щодо ОСОБА_11 , а відтак аргументи сторони захисту щодо відсутності підстав у задоволенні позову суд вважає необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Зважаючи на вищезазначене, суд прийшов до переконання щодо наявності обґрунтованих підстав для задоволення заявленого цивільного позову та солідарного відшкодування потерпілому ОСОБА_11 завданої моральної шкоди в розмірі 40 000 грн.

На думку суду, такий розмір морального відшкодування є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав потерпілий, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд вважає, що саме такий розмір моральної шкоди відповідає принципам розумності, виваженості, справедливості і співмірності, та є достатнім розміром для компенсації моральної шкоди, який відповідає ступеню моральних страждань потерпілого та категорії злочину, вчиненого обвинуваченими.

Що стосується заявлених потерпілим витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи та складають витрати на надання правової допомоги адвоката в сумі 50 000,00 грн., то суд зазначає таке.

Оскільки витрати на правову допомогу потерпілим при розгляді кримінального провадження нерозривно пов`язані з одночасним розглядом цивільного позову, суд при їх вирішенні згідно ст.128 КПК України застосовує також і норми ЦПК України, які врегульовують вказані процесуальні питання та які вимогам КПК України не суперечать.

Розмір сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги, слід чітко визначити вичерпний перелік послуг, які будуть/можуть бути надані в межах супроводу судової справи. В іншому випадку усі послуги, які були надані, але не зазначені в договорі, відшкодуванню не підлягатимуть. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові у справі №826/856/18 від 22 грудня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з цивільним позовом адвокатом ОСОБА_42 взагалі не було додано копії договору про надання правової допомоги № 24 від 23 березня 2022 року (на який посилається в Ордері на надання правничої допомоги серії ВК № 1042145) та Акту виконаних робіт до договору про надання правової допомоги.

13 жовтня 2022 року між потерпілим ОСОБА_11 та адвокатом ОСОБА_4 було укладено договір № 19 про надання правової допомоги, відповідно, додано належним чином завірені Ордер на надання правничої допомоги серії АМ № 1014977, Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України, Посвідчення адвоката України та Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.п. 177-181 том 3).

Однак, ні цивільним позивачем, а ні його представниками, адвокатом ОСОБА_42 та адвокатом ОСОБА_4 не було надано суду жодної квитанції про будь яку сплату гонорару, не наданий розрахунок здійснених витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання яких є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому цивільним процесуальним законом, зокрема, ст. 137 ЦПК України чітко передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг). Детальний опис робіт передбачає собою зазначення конкретних видів робіт, їх вартість та кількість витраченого часу на їх виконання.

Неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, при яких суд має надати оцінку їх співмірності зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову тощо.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, щодо відмови у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн. за недоведеністю.

На думку суду, такий розмір морального відшкодування є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав потерпілий, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави витрати на залучення експерта.

Клопотань про обрання запобіжних заходів щодо обвинувачених до набрання вироком законної сили прокурором не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 370, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки обмеженні волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 на підставі ст.76 КК України:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки обмеженні волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_6 на підставі ст.76 КК України:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки обмеженні волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_7 на підставі ст.76 КК України:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеженні волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_8 на підставі ст.76 КК України:

1.періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2.повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 40 000 (сорока тисяч) грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати, понесені на залучення експерта, в сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) грн. 48 коп..

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мисливську нарізну зброю МКМ-072Сб, калібру 7,62*39, 5 (п`ять) патронів калібру 7,62*39 та телефон марки «Редмі-5G» повернути власнику ОСОБА_11 ;

-5 (п`ять) гільз патрону калібру 7,62*39 знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя: