Справа №766/189/25
н/п 1-кп/766/3059/25
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

04.04.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 секретар: ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0001902 від 19.10.2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

І. Суть питань, що вирішується ухвалою

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження №0001902 від 19.10.2023 року за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.01.2025 року, призначено підготовче судове засідання у справі.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 .

ІІ. Мотиви клопотання заявника

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а отже існує ризик зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Зазначив, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того зазначив, що остання раніше вже притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за ч. 1 ст. 309 КК України та за ч. 3 ст. 309 КК України. Окрім того прокурор зазначив ризик незаконно впливати на свідків у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки з деякими з них вона знайома та може впливати на них з метою переконати їх змінити свої показання, що негативно позначиться на судовому розгляді кримінального провадження, окрім того, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може впливати на інших обвинувачених, а тому є ризик того, що показання обвинувачених можуть бути змінені під впливом та тиском обвинуваченої. Третім ризиком зазначеним прокурором є ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України тобто можливість вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення а бо ж продовжити вчинення кримінальних правопорушень в якому остання обвинувачується, оскільки обвинувачена офіційно не працевлаштована, не має постійного заробітку. Враховуючи викладене, з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченої, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та з метою забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків просить задовольнити зазначене клопотання.

ІІІ. Позиції сторін кримінального провадження

У засіданні прокурор ОСОБА_11 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання.

Захисних ОСОБА_9 зазначив, що ризики заявлені прокурором не обґрунтовані. ОСОБА_5 дотримувалась покладених на неї обов`язків на досудовому розслідуванні, з`являлась на всі виклики. Зазначив, що у попереднє судове засідання обвинувачена не з`явилась оскільки у неї виникли непорозуміння із попереднім адвокатом, всі заявлені ризики прокурором є лише припущенням, доказів їх не надано. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу та вважав за можливе застосувати до підзахисної інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або застосувати заставу. Крім того зазначив про наявність у ОСОБА_5 неповнолітньої дитини та те, що її чоловіку потребується постійний догляд.

IV. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Суд, заслухавши обґрунтування прокурора в підтримку заявленого клопотання, заперечення захисника та обвинуваченої, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України: ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ч. 1 ст. 177 КПК України: метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За матеріалами провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, злочину, передбаченого: ч. 3 ст. 307 КК України - карається позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

У клопотанні прокурором заявлено ризики зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення або ж продовжити вчинення кримінальних правопорушень в яких вона обвинувачується.

Під час розгляду зазначеного клопотання про обрання запобіжного заходу, встановлено що заявлені прокурором ризики які виправдовують обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу мають місце.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачена може переховуватись від суду, оскільки в разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за яким вона обвинувачується можливе призначення покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Тобто суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні зазначеного ризику прокурором.

Оцінюючи можливість обвинуваченої ОСОБА_5 впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачена, не будучи обмежена у спілкуванні із особами, яким відомі обставини вчинення злочину, у яких вона обвинувачується, може здійснювати на них вплив, зокрема, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно наявність ризику впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Крім того, прокурором доведено ризик зазначений у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення або ж продовжити вчинення кримінального правопорушення в якому вона обвинувачується, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, не має постійного заробітку, що свідчить про те, що остання може продовжити вчинювати тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Перебуваючи на свободі та маючи можливість вільно пересуватись, є ризик того, що обвинувачена ОСОБА_5 буде мати можливість продовжити свою злочинну діяльність, тим паче, що вона не має постійного доходу та засобів до існування, оскільки офіційно не працевлаштована.

Зазначаючи про наявність вказаного ризику, суд враховує, що ОСОБА_5 , хоча і не має судимостей, разом з цим притягалася до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд бере до уваги, що існування обґрунтованого обвинувачення передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване» залежить від усіх обставин справи. Факти, які дають підставу для висунення обвинувачення не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи. У цьому випадку достатніми є докази, які об`єктивно зв`язують обвинуваченого з певним злочином і не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми для висунення звинувачення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленого обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, беручи до уваги їх тяжкість та специфіку, а також те, що у разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів, їй може бути призначено покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк до 12 років, є підстави вважати, що запобіжним заходом, який здатний забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 є лише тримання під вартою.

Доводи сторони захисту та обвинуваченої не спростовують доводів прокурора, не перевищують суспільного інтересу у справі, який також полягає і у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, встановленні істини у справі, забезпеченні виконання обвинуваченою процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків.

Суд вважає, що прокурором доведено ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Підстав вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити більш м`який запобіжний захід судом не встановлено.

Визначаючи підстави для обрання виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд знаходить підстави для обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, який забезпечить виконання обов`язків обвинуваченою, належну процесуальну поведінку, при цьому, суд також оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченій.

При обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 судом враховано, що обвинувачена має постійне місце проживання, має неповнолітню дитину та чоловіка, який за станом здоров`я потребує сторонньої допомоги, однак лише такі обставини, на переконання суду, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої, а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченої у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.

Такий розмір застави, на думку суду, є справедливим в даному кримінальному провадженні, та не порушує права обвинуваченої.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченої альтернативний запобіжний захід у виді застави, необхідно покласти на неї передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 197, 309, 310, 314, 315, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 червня 2025 року включно.

Визначити суму застави в розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), яку необхідно внести у національній грошовій одиниці на відповідний рахунок для внесення застави.

Після внесення визначеної суми застави, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченою, захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченою - протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде оголошено 08.04.2025 року о 16 год. 00 хв.

СуддяОСОБА_1