ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/1123/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/38/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000003 від 02 січня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колодіївка Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , пенсіонер, раніше не судимого визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст.263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.342 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.345 КК України 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його затримання, з 23 травня 2023 р., а також зараховано строк попереднього ув`язнення у період 11-13 січня 2023 р.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колодіївка Підволочиського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України і призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, обставинах та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи протиправно, свідомо, умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» за №901-VII від 23.12.2015, Постанови Верховної Ради України за №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», «Положення про дозвільну систему», Затвердженого Постановою Кабінету України «576 від 12.10.1992 та «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998, придбав 36 патронів калібру 5,45 мм, що є боєприпасами придатними для стрільби, які приніс до місця свого проживання, що в АДРЕСА_1 , де заховав на горищі житлового будинку та зберігав їх, без передбаченого законом дозволу.

11 січня 2023 року під час проведення обшуку на горищі житлового будинку, за місцем проживання ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 36 патронів калібру 5,45 мм, що є боєприпасами придатними для стрільби, які ОСОБА_6 зберігав по місцю свого проживання за вищевказаною адресою, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 11 січня 2023 року біля 07 год. 30 хв.. т.в.о. слідчого СВ відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , разом із працівниками відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та працівниками РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст. ст.1, 2 Закону України «Про Національну поліцію», перебуваючи в однострої, прибули до будинковолодіння за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 для проведення обшуку в житловому будинку, на території господарства та інших надвірних будівлях і спорудах вказаного домогосподарства на підставі ухвали слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області №604/8/23 від 05.01.2023, з метою відшукання вогнепальної зброї та бойових припасів.

Перебуваючи поблизу вхідних дверей до будинку за вищевказаною адресою, т.в.о. слідчого СВ відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_6 та членів його сім`ї про проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку в їх домогосподарстві та повідомив, що вони зобов`язані допустити учасників слідчої дії до зазначених в ухвалі приміщень, та не перешкоджати проведенню обшуку.

Однак, не зважаючи на законні вимоги слідчого та інших працівників поліції, що були учасниками слідчої дії, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 усвідомлюючи, що співробітники поліції є працівниками правоохоронного органу, перебувають в однострої та при виконанні своїх службових обов`язків, ігноруючи їх законні вимоги щодо припинення протиправних дій та надання можливості проведення слідчої дії, діючи умисно та протиправно, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не відчинили вхідні двері та не допустили працівників поліції в приміщення житлового будинку для проведення обшуку.

Після того, як працівники поліції з метою проведення слідчої дії, відчинили вхідні двері будинку та зайшли до коридору помешкання, ОСОБА_6 , який разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_20 перебував за зачиненими дверима у кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_1 , на законні вимоги працівників поліції відчинити двері та допустити учасників слідчої дії до проведення обшуку, не реагував. Далі, ОСОБА_6 приблизно о 07 год. 53 хв. побачивши, що працівники поліції намагаються відчинити двері до кімнати, з метою недопустити учасників слідчої дії до проведення обшуку в кімнаті будинку вчинив разом із ОСОБА_9 активну фізичну протидію здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх обов`язків. При цьому ОСОБА_6 утримуючи в руках господарські вила, через вікно дверей кімнати наніс ними удар в ліву ділянку голови інспектору снайперу РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 , який в той час був вдягнений в засіб індивідуального захисту - шолом, в результаті чого заподіяв ОСОБА_21 легке тілесне ушкодження у вигляді садна лівої вушної раковини та пошкодив шолом. Далі, ОСОБА_6 на законні вимоги працівників поліції припинити протиправні дії, не реагував, а виражаючись до них нецензурною лайкою та погрожуючи вчиненням щодо них насильства, з метою недопущення поліцейських до проведення обшуку у кімнаті будинку, здійснив чисельні удари шматком металевої арматури через вікно дверей кімнати в напрямку інспектора снайпера РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 та поліцейського РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 , та біля 08 год. 29 хв. кинув уламок деревинної палиці в ділянку рук т.в.о. слідчого СВ відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , завдавши йому фізичного болю.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейських, під час виконання ними своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Крім того, 11 січня 2023 року біля 07:30 год. т.в.о. слідчого СВ відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 разом із працівниками відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та працівниками РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст.1,2 Закону України «Про Національну поліцію», є працівниками правоохоронного органу, виконуючи свої службові обов`язки, визначені ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» перебуваючи в однострої, прибули до будинковолодіння за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 для проведення обшуку в житловому будинку на території господарства та інших надвірних будівлях і спорудах вказаного домогосподарства на підставі ухвали слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області №604/8/23 від 05.01.2023, з метою відшукання вогнепальної зброї та бойових припасів.

Перебуваючи поблизу вхідних дверей до будинку за вищевказаною адресою, т.в.о. слідчого СВ відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_6 та членів його сім`ї про проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку в їх домогосподарстві та повідомив, що вони зобов`язані допустити учасників слідчої дії до зазначених в ухвалі приміщень, та не перешкоджати проведенню обшуку.

Однак, не зважаючи на законні вимоги слідчого та інших працівників поліції, що були учасниками слідчої дії ОСОБА_6 усвідомлюючи, що співробітники поліції є працівниками правоохоронного органу, перебувають в однострої та при виконанні своїх службових обов`язків, ігноруючи їх законні вимоги щодо припинення протиправних дій та надання можливості проведення слідчої дії, діючи умисно та протиправно, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не відчинив вхідні двері житлового будинку та не допустив працівників поліції в приміщення житлового будинку для проведення обшуку.

Після того, як працівники поліції з метою проведення слідчої дії, відчинили вхідні двері будинку, та зайшли до коридору помешкання, ОСОБА_6 , який разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_23 перебував за зачиненими дверима у кімнаті житлового будинку, по АДРЕСА_1 на законні вимоги працівників поліції відчинити двері та допустити учасників слідчої дії до проведення обшуку, не реагував. Далі, ОСОБА_6 приблизно о 07 год. 53 хв. побачивши, що працівники поліції намагаються відчинити двері до кімнати, з метою не допустити учасників слідчої дії до проведення обшуку в кімнаті будинку, вчинив разом із ОСОБА_9 активну фізичну протидію здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх обов`язків. При цьому ОСОБА_6 утримуючи в руках господарські вила, через вікно дверей кімнати наніс ними удар в ліву ділянку голови інспектору снайперу РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 , який в той час був вдягнений у засіб індивідуального захисту - шолом, в результаті чого заподіяв ОСОБА_21 легке тілесне ушкодження у вигляді садна лівої вушної раковини та пошкодив шолом.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_6 порушено суспільні відносно, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейського РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 , під час виконання ним своїх службових обов`язків, передбачених ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст. ст. 1,2 Закону України «Про Національну поліцію», ст.23 Закону України «Про Національну поліцію».

Щодо обвинувачення ОСОБА_9

Судом встановлено, що 11 січня 2023 року біля 07 год. 30 хв. т.в.о. слідчого СВ відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 разом із працівниками відділення поліції № 5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та працівниками РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», є працівниками правоохоронного органу, виконуючи свої службові обов`язки, визначені ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», перебуваючи в однострої, прибули до будинковолодіння за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 для проведення обшуку в житловому будинку, на території господарства та інших надвірних будівлях і спорудах вказаного домогосподарства на підставі ухвали слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області №604/8/23 від 05.01.2023, з метою відшукання вогнепальної зброї та бойових припасів.

Перебуваючи поблизу вхідних дверей до будинку за вищевказаною адресою, т.в.о. слідчого СВ відділення поліції №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_9 та членів його сім`ї про проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку в їх домогосподарстві та повідомив, що вони зобов`язані допустити учасників слідчої дії до зазначених в ухвалі приміщень, та не перешкоджати проведенню обшуку.

Однак, не зважаючи на законні вимоги слідчого та інших працівників поліції, що були учасниками слідчої дії, ОСОБА_9 усвідомлюючи, що співробітники поліції є працівниками правоохоронного органу, перебувають в однострої та при виконанні своїх службових обов`язків, ігноруючи їх законні вимоги щодо припинення протиправних дій та надання можливості проведення слідчої дії, діючи умисно та протиправно, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не відчинив вхідні двері житлового будинку та не допустив працівників поліції в приміщення житлового будинку для проведення обшуку.

Після того, як працівники поліції з метою проведення слідчої дії, відчинили вхідні двері будинку, та зайшли до коридору помешкання, ОСОБА_9 , який разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_24 перебував за зачиненими дверима у кімнаті житлового будинку, по АДРЕСА_1 , на законні вимоги працівників поліції відчинити двері та допустити учасників слідчої дії до проведення обшуку, не реагував. Далі, ОСОБА_9 біля 07 год. 53 хв. побачивши, що працівники поліції намагаються відчинити двері до кімнати, вчинив разом із ОСОБА_6 активну фізичну протидію здійсненню працівниками правоохоронного органу своїх обов`язків та з метою недопустити учасників слідчої дії до проведення обшуку в кімнаті будинку, утримуючи в руках металевий прут, через вікно дверей кімнати наніс ним удар у верхню ділянку голови інспектора снайпера РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_17 , який в той час був вдягнений у засіб індивідуального захисту - шолом, заподіявши йому фізичного болю та пошкодив шолом.

Після того, ОСОБА_9 на законні вимоги працівників поліції припинити протиправні дії, не реагував, а виражаючись до них нецензурною лайкою та погрожуючи вчиненням щодо них насильства, з метою недопущення поліцейських до проведення обшуку у кімнаті будинку, здійснив чисельні удари металевим прутом через вікно дверей кімнати в напрямку інспектора снайпера РПОП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_18 , які перебували біля дверей.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_9 , порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість поліцейських, під час виконання ними своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає вказаний вирок незаконним, та таким що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та відповідно таким, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

Заперечуючи факт вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вказує, що вирок обґрунтований доказами, отриманими шляхом катувань, жорстокого та такого, що принижує людську гідність поводження.

Зазначає, що на час написання апеляційної скарги ще не отримав копію вироку Підволочиського районного суду від 09.09.2024 р.

Апелянт вважає, що наявні підстави для закриття даного кримінального провадження судом апеляційної інстанції згідно з приписами пункту 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Просить вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2024 року відносно ОСОБА_6 скасувати, та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, у зв`язку із досягненням ним 75 річного віку.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу і, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, просить звільнити його від відбування покарання; захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , яка просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та застосувати до обвинуваченого статтю 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням; міркування прокурора, який вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, а обране обвинуваченому покарання таким, що повістю відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікації його дій, дотримався вказаних вимог закону.

З матеріалів провадження вбачається, що місцевий суд провів розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК у межах висунутого обвинувачення.

При цьому, суд дотримався приписів, установлених статтями 10, 22 КПК, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом.

За змістом ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Ретельно перевіривши надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд першої інстанції у вироку навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав їм у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України належну оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено перевіркою матеріалів провадження, досудове та судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Таких порушень цього закону, які були б істотними та потягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у незаконному придбанні,носінні та зберіганні бойових припасі без передбаченого законом дозволу; в опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними своїх службових обов`язків, а також в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, суд зробив на підставі ретельно досліджених в судовому засіданні і детально викладених у вироку доказів.

Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 , суд у вироку належним чином проаналізував показання допитаних в судовому обвинуваченого, потерпілих та свідків, а також протоколи слідчих процесуальних дій і висновки проведених у справі експертиз, які, у своїй сукупності, доводять винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Зокрема, з показань потерпілого ОСОБА_17 судом встановлено, що він є працівником РПОП ГУНП в Тернопільській області і був залучений до проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 . По АДРЕСА_1 . Після того, як вони прибули за вказаною адресою і біля вхідних дверей слідчий зачитав ухвалу суду про проведення обшуку, обвинувачені двері не відкривали, а всіляко перешкоджали. Відкривши двері шляхом підважування і зайшовши в приміщення коридору, обвинувачені розбили шибку в дверях, після чого він відчув удар заточеною арматурою (штирем) довжиною приблизно 1,5 -2 м., а потім вилами в ліву сторони голови. Надалі обвинувачені продовжували чинити їм опір, наносячи удари металевими прутами та вилами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_18 , інспектора РПОП ГУНП в Тернопільській області, підтверджено, що під час того, як вони намагалися зайти в приміщення будинку для проведення обшуку, йому та поліцейському ОСОБА_17 обвинувачені наносили удари заточеною арматурою та вилами. При цьому, ОСОБА_6 погрожував їм розправою і поводився агресивно.

Потерпілий ОСОБА_10 , який працює слідчим СВ ОСОБА_25 , в суді першої інстанції підтвердив показання потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , щодо обставин, за яких обвинувачений ОСОБА_6 чинив працівникам поліції опір під час проведення ними обшуку, а також заподіяв їм тілесні ушкодження. Також, потерпілий засвідчив, що під час проведення обшуку на горищі будинку були знайдені патрони в кількості 36 штук калібром 5, 45 мм.

Показання вказаних потерпілих об`єктивно стверджуються показаннями, наданими в суді, свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , які, як працівники поліції, безпосередньо приймали участь у проведенні обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Допитаний в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував, що осіб, які проводили за місцем його проживання обшук, він ідентифікував як працівників поліції, однак стверджував, що не чинив їм опір, а лише оборонявся.

Факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_17 стверджується висновком судово-медичної експертизи № 30 від 13-18 січня 20203 року, згідно з яким при судово-медичній експертизі у ОСОБА_17 виявлене садно лівої вушної раковини, морфологічні властивості і розташування якого вказують на його утворення від ковзної дії кінця гострого чи гострокінцевого виступу тупого предмета за 2-3 доби до експертного обстеження і за ступенем тяжкості належить до легкого тілесного ушкодження. Не виключається можливість утворення такого ушкодження за обставин події, наведених у постанові про призначення експертизи. (т.4 а. п.11-13)

Відповідно до протоколу обшуку від 11.01.2023 року, який був предметом дослідження місцевого суду, встановлено, що під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , за участі підозрюваного ОСОБА_6 , виявлено предмети схожі на набої в кількості 36 штук. (т.2 а. п.198-200)

Доводи апелянта про те, що обшук проводився працівниками поліції без передбаченого законом дозволу і за відсутності понятих, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спростовуються протоколом обшуку від 11.01.2023 року з долученим до нього відеозаписом, яким зафіксовано, що перед початком обшуку ОСОБА_6 було ознайомлено з постановою слідчого судді про проведення обшуку, а безпосередньо вказана слідча дія проводилась за участі двох понятих, підписами яких засвідчений протокол обшуку.

Також вказаним протоколом обшуку зафіксовано факт виявлення та вилучення предметів схожих на набої в кількості 36, а також відрізок металевої арматури, лом та металеві вила з дерев`яною ручкою, використовуючи які, ОСОБА_6 вчиняв опір працівникам поліції.

Висновком експерта № СЕ-19/120-23/871-БЛ від 24.01.2023 р. підтверджено, що надані на дослідження 36 (тридцять шість) предметів, зовні схожих на патрони, які були виявлені під час обшуку території господарства за адресою АДРЕСА_1 , є боєприпасами. Вони є бойовими патронами калібру 5, 45 мм, зразка 1974 р., із звичайними кулями, заводського виготовлення до нарізної вогнепальної зброї центрального бою. (т.2 а.п.14-24)

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про покладення в основу вироку суду першої інстанції доказів, отриманими шляхом його катувань, жорстокого та такого, що принижує людську гідність поводження, про що він вказує в апеляційній скарзі, на переконання колегії суддів є безпідставними домислами, які не підтверджені жодними аргументованими доводами, що давали б підставу для їх перевірки.

Зокрема в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про оскарження ОСОБА_6 таких дій співробітників органу досудового розслідування чи поданих ним з цього приводу скарг до прокуратури чи суду.

Не наведено обвинуваченим таких відомостей і в суді апеляційної інстанції.

Натомість, апеляційний суд звертає увагу, що з моменту затримання ОСОБА_6 11 січня 2023 року захист його інтересів здійснював адвокат ОСОБА_27 (т.3 а. п.207)

Тобто протягом досудового розслідування ОСОБА_6 був забезпечений належною правовою допомогою зі сторони адвоката, який приймав участь у проведенні усіх слідчих дій. При цьому, стороною захисту під час проведення досудового слідства також жодного разу не ставилось питання про застосування до ОСОБА_6 заборонених методів слідства чи вчинення відносно нього дій, про які останній вказує в апеляційній скарзі

Безпідставними, на думку колегії суддів, є також доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Так, за змістом вказаної правової норми кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п.4 ч.3 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 02 січня 2023 року за № 000003.

12 січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

07 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263КК України.

27 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000003 продовжено до 4 місяців.

23 березня 2023 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та 23.05.2023 року досудове розслідування відновлено.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000003 закінчувався 11.07.2023 р.

30 червня 2023 року повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито сторонам матеріали досудового розслідування кримінального провадження.

До суду з обвинувальним актом прокурор звернувся 15 серпня 2024 року.

Таким чином, підстав стверджувати про недотримання вимог ч.1 ст.219 КПК України і закриття у зв`язку з цим кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, як про це ставить питання апелянт, колегія суддів не вбачає.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що в апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_6 лише констатує про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, не наводячи жодних доводів, які були б підставою для їх перевірки на предмет направлення до суду обвинувального акту поза межами строків досудового розслідування.

Таким чином, висновок суду про винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за наведених у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, які належно оцінені судом і сумніві у колегії суддів не викликає.

Доводи апелянта про те, що він не отримав копію вироку суду, який він оскаржує, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки в матеріалах провадження знаходиться акт, складений співробітниками ДУ Чортківська УВП № 26 09.09.2024 р. о 17 год. 30 хв., яким засвідчено, що ув`язнений ОСОБА_6 відмовився отримувати копію вироку Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 вересня 2024 року. (т. 4 а. п.129)

Що стосується призначеного судом покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до з ч.2 ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.

Аналіз матеріалів кримінального провадження, дає колегії суддів підстави для висновку, що покарання ОСОБА_6 призначено судом відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даних про особу винного, а також всіх обставин справи.

Зокрема, судом враховано, ступінь тяжкості, вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким; наслідки, що наступили внаслідок вчинених злочинів, а саме - спричинення працівникам поліції тілесних ушкоджень; особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем свого проживання; думку потерпілих.

За наведених обставин, місцевий суд обґрунтовано ухвалив рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, судом також враховано похилий вік обвинуваченого, те, що він не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, що давало підставу обрати йому покарання у мінімальному терміні, визначеному санкцією найбільш суворого із вчинених ним кримінальних правопорушень.

Це рішення належним чином умотивоване і відповідає вимогам кримінального закону, а тому підстав для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції про що обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Підстав для застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, про що він та його захисник ставлять питання в суді апеляційної інстанції, колегія суддів, зважаючи на ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та обставини їх вчинення, не вбачає.

Вирок суду є обґрунтованим і законним. Будь-яких передбачених ст.ст.408, 409 КПК України підстав до його зміни чи скасування, про що ставить питання апелянт, не виявлено при перевірці справи в апеляційному порядку, а тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Підволочиського районного суду від 09 вересня 2024 року, відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді