Провадження № 1-кп/761/1094/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року Шевченківський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6

представник власника майна ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві підготовчий розгляд кримінального провадження, відомості про яке, внесено до ЄРДР за № 0007461 від 09 липня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007461 від 09 липня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146; ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч.3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_10 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.04.2021, а саме з нерухомого майна на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що 27 липня 2007 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 укладено Договір купівлі-продажу квартири, розташованої у АДРЕСА_6 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 27 липня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за № 3723. Також, 27 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» та ОСОБА_11 укладено Договір іпотеки, предметом якого є квартира, реєстраційний номер: 44003, розташована за адресою: АДРЕСА_6 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 27 липня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за № 3726. Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 помер, про що 13 червня 2023 року складено відповідний актовий запис № 1457.

Згідно довідки вих. № 266/02-14 від 04.11.2024 року, виданої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_12 , спадкоємцями до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє місце проживання якого було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_7 , є в рівних частках по 1/4 (одній четвертій): його дружина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_7 , його онук - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , його онука - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та його онук - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце проживання яких зареєстровано за адресою: АДРЕСА_8 . Спадкова справа № 177/2023. Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 403929560): ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/15408/21 від 28.04.2021 року накладено арешт на квартиру підозрюваного ОСОБА_8 , що розташована за адресою: АДРЕСА_6 .

Адвокат зазначає, що арешт накладений на квартиру, питання про скасування арешту з якої порушується у даному клопотанні, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, однак на момент накладення арешту ОСОБА_8 не був власником цього майна, у зв`язку із чим, вказаний арешт підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представники власника майна адвокат клопотання підтримав в повному обсязі та просив скасувати арешт на майно.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважав його передчасним.

Сторона захисту в особі захисників та обвинуваченої ОСОБА_6 при вирішенні питання про скасування арешту майна поклались на розсуд суду.

Суд, заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів, наявних у розпорядженні суду, в межах кримінального провадження №0007461 від 09 липня 2018 року, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року у справі № 761/15408/21, а саме з квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ., з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_8 , як виду покарання.

При цьому, як встановлено судом, 27 липня 2007 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 укладено Договір купівлі-продажу квартири, розташованої у АДРЕСА_6 . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 27 липня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за № 3723.

Відповідно до актового запису № 1457 ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер.

З даних довідки вих. № 266/02-14 від 04.11.2024 року, виданої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_12 , вбачається, що спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_11 є в рівних частках по 1/4 (одній четвертій): його дружина - ОСОБА_10 , та його онуки: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , про що відкрито спадкову справу № 177/2023.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у гл. 29 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«…1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)…».

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Враховуючи, що на момент накладення арешту на майно, належне на праві приватної власності ОСОБА_8 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, квартира за адресою АДРЕСА_6 , на праві власності не належила ОСОБА_8 , то в разі визнання останнього винуватим, у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, вказана квартира не може бути конфіскована в дохід держави, у зв`язку із чим, арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 26, 160-166, 170-174 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_10 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 761/5408/21- задовольнити.

Частково скасувати арешт майна, у кримінальному провадженні № 0007461 від 09 липня 2018 року, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі № 761/5408/21, а саме наквартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ,

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1