Справа № 215/295/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 02.01.2025 р., який надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, не є особою з інвалідністю , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 приблизно о 12:15 годині 27.12.2024, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21011» з реєстраційним номер « НОМЕР_1 », рухаючись по вул. Івана Сірка, в Тернівському районі м. Кривий Ріг, неподалік від будинку №87, був зупинений поліцейськими, а саме поліцейськими Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг, УПП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (надалі - поліцейськими) які несли службу у складі екіпажу автопатруля «Буран №101» по охороні громадського порядку та публічної безпеки у квадраті патрулювання по території Тернівського району м. Кривий Ріг.

Після зупинки вищевказаного транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 , поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виконуючи покладені на них повноваження, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» в частині виконання повноважень поліції та посадової інструкції поліцейського, будучи у однострої поліцейських (у форменому одязі), визначеним ст.ст. 20, 35 ЗУ «Про Національну поліцію», під час перевірки документів ОСОБА_3 виявили, що останній має ознаки наркотичного, або іншого сп`яніння, що виражалось у звужені зіниць, які не реагували на світло, тремтінні пальців рук та поведінкою, що не відповідає обстановці.

В той же час, приблизно о 12:20 годині 27.17.2024, поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі закріплених правил у Кодексі України про адміністративні правопорушення, порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінетом Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року та розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, до цього відсторонивши ОСОБА_3 від керування транспортним засобом, роз`яснили останньому, що йому необхідно буде пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

В цей час та місці, ОСОБА_3 почувши вказану вимогу з боку працівників Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг, розуміючи, що останні являються службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади, та уповноважені на складання адміністративних протоколів за вчинення адміністративних правопорушень, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, висловив пропозицію службовим особам - поліцейським ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , надати їм неправомірну вигоду у сумі 1000 «штука», за невчинення ними дій, в його інтересах, з використанням наданого їм службового становища, пов`язаних з не притягненням ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Отримавши пропозицію в наданні від ОСОБА_3 неправомірної вигоди за невчинення вищевказаних дій, поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відмовилися від пропозиції та роз`яснив останньому, що за дії направлені на надання пропозиції, обіцянки та надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення чи невчинення дій в інтересах того хто пропонує, обіцяє або надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища є передбачена ст.369 Кримінального кодексу України кримінальна відповідальність.

Натомість, ОСОБА_3 не припиняючи свої умисні дії, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності знову висловив пропозицію службовим особам - поліцейським ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , надати їм неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США, за невчинення ними дій, в його інтересах, з використанням наданого їм службового становища, пов`язаних з не притягненням ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, за ознаками пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Таким чином ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 369 КК України, за ознаками пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

11 січня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором, в присутності захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2025 року, за умовами угоди підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі висунутої йому підозри у судовому провадженні.

Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 369 КК України, міри покарання та наслідків умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачених ст.476 КПК України.

Сторони узгодили ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі півтори тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підозрюваному роз`яснені правила ст.ст.394, 424, 473 ч.2, 474 ч.4, 476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 3891 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене прокурором та обвинуваченим покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ст.474 ч.4 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України, підтвердив добровільність укладення угоди, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди.

Потерпілі за даним кримінальним провадженням відсутні.

Суд переконався поясненнями сторін кримінального провадження, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень п.2-1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);

Згідно матеріалів кримінального провадження, судом встановлено, що ознаки вчинення у співучасті ОСОБА_3 корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України відсутні, збитків або шкоди завдано не було.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України за ознаками пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища є правильною, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким, існують достатні фактичні підстави для винуватості і відповідно до вимог п.2-1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена та затверджена в даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 11 січня 2025 року про визнання винуватості укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2025 року, з одного боку, та підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 про визнання обвинуваченим ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст. 369 КК України - штраф в розмірі півтори тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500 /двадцять п`ять тисяч п`ятсот / грн.

Речові докази: оптичний CD-диск з № 0001, з записом з нагрудних камер, патрульних поліцейських від 27.12.2024 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000001.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: