490/5877/24 21.02.2025
н/п 1-кп/490/530/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5877/24
У Х В А Л А

21 лютого 2025 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення судового засідання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 01 березня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

До Центрального районного суду м.Миколаєва подано клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .. В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначила, що на час обрання зазначеного запобіжного заходу ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10-ти років. Тому, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях та відсутність офіційних джерел прибутків, на думку прокурора, може призвести до того, що обвинувачений ухилятиметься від кримінальної відповідальності. Крім того встановлено, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, що призведе до спроб переховуватись від суду, та свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Підставами вважати, що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що останній хоча і є не судимим в силу ст.89 КК України, проте раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та обрав в якості джерела доходу незаконну діяльність, пов`язану із незаконним придбанням та збутом наркотичних засобів, а тому є ризик того, що він може вчинити й інші протиправні кримінальні правопорушення, що відноситься до ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому обрання більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, про наявність яких наведено вище. Окрім того, на даний час ОСОБА_3 не має стійких соціальних зв`язків, що не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого. У зв`язку з викладеним, просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.12.2024 року, строком на два місяці із забороною обвинуваченому у період часу з 20:00 години до 06:00 години наступного дня полишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 залишив вирішення клопотання прокурора на розсуд суду, при цьому звернув увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 з`явився у судове засідання, порушень застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не допускав, а тому зазначені у клопотанні прокурора ризики, на його думку, нічим не підтверджені.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, суд приходить до наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 13 квітня 2024 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 121 120 гривень, що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 грудня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_3 змінено обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці, а саме до 15 лютого 2025 року включно, з забороною обвинуваченому у період часу з 20:00 години до 06:00 години наступного дня, полишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 1 та 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 цієї ж статті, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Таким чином, станом на день розгляду клопотання прокурора, встановлений ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 18 грудня 2024 року строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , а також покладених на нього обов`язків, закінчився 15 лютого 2025 року.

Прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не зверталась.

Враховуючи те, що станом на теперішній час строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 закінчився, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відмовити.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст.177, 181, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1