ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/538/25

Провадження № 1-кп/210/397/25

25 лютого 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

представник потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в залі судових засідань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002259 від 28.10.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює заступником директора з розвитку регіональної мережі ПП «Перша Телекомунікаційна Компанія», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької Центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, 26.10.2024 приблизно о 19 годин 33 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 11028» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.05.2019 належить ОСОБА_9 , рухався по сухому асфальтному покриттю проїзної частини дороги проспекту Металургів з боку вулиці Героїв АТО в напрямку вулиці Соборності у м. Кривому Розі (Металургійний район), де за напрямком руху розташований нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 та дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України.

У цей же час, попереду автомобіля «ЗАЗ 11028» реєстраційний номер НОМЕР_1 , поблизу магазину «Фокстрот», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 36, на проїзну частину дороги просп. Металургів на нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 та дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України, вийшов неповнолітній пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка діючи відповідно до вимог п. 4.16 а) ПДР України, згідно з яким: «Пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора», почала перетинати проїзну частину вказаної дороги, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «ЗАЗ 11028» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У ході подальшого руху автомобіля «ЗАЗ 11028» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який діючи з кримінальною протиправною недбалістю, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»; 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»; 18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Унаслідок порушення зазначених вимог ПДР України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 11028» реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка відповідно до висновку експерта отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: множинні садна верхніх кінцівок, забійні рани голови та обличчя, струс головного мозку, закритий осколковий зі зміщенням перелом тіла і обох дуг 2-го шийного хребця з компресією спинного мозку, закритий перелом правої плечової кістки зі зміщенням.

У діях водія автомобіля «ЗАЗ 11028» ОСОБА_4 вбачаються невідповідності технічним вимогам п.п. 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, які згідно з висновком експерта перебувають у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та наслідків у виді спричинення тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002259 від 28.10.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України надійшов до суду з угодою про визнання винуватості від 29 січня 2025 року

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зробив це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження він не звертався. Обвинувачений повідомив, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Однак, при цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник просив затвердити укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Представник потерпілої ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_6 , кожен окремо просили затвердити угоду.

Також, неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 в присутності представника ОСОБА_7 надано до суду письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості. Просили проводити судовий розгляд за їх відсутності, заяв та клопотань не мають.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з огляду на наступне.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При проведенні судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою вину у вчиненому злочині, цілком розуміє: права, передбачені абзацом 1 та 4 п.1 ч. 4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст.476 КПК України.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора обвинуваченого та захисника, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначені покарання визначеного угодою суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадії вчинення, характер і ступеня тяжкості наслідків; дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до ст.12 КК України злочин є тяжким.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання, а саме 3 роки позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-24/15257-ІТ від 17.12.2024 рокуу розмірі 1591,08 грн., відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченого.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 31 жовтня 2024 року (справа № 216/7643/24, пр. 1-кс/216/2294/24), якою накладено арешт на транспортний засіб «ЗАЗ 11028» р.н. НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , зареєстрований: АДРЕСА_3 та перебуває у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони власнику, уповноваженим ним особам, а також іншим особам, у користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, в тому числі за довіреністю, відчуження, розпорядження та використання арештованого майна - скасувати.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Угоду про визнання винуватості від 29 січня 2025 року укладену сторонами кримінального провадження, між прокурором Криворізької Центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0002259 від 28.10.2024 року у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи; відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосований ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 31 березня 2024 року (справа № 216/7643/24, пр. 1-кс/216/2294/24), якою накладено арешт на транспортний засіб «ЗАЗ 11028» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та перебуває у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Речові докази:

- диск DVD-R диск фірми "Media" білого кольору з написами синього кольору з відеозаписом, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0002259 від 28.10.2024 року;

- автомобіль «ЗАЗ 11028» р.н. НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , який зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетроваській області - після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Кіровоградськогонауково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:

- 1591,08 гривень (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня вісім копійок) за проведену судову інженерно-транспортну експертизу № СЕ-19/112-24/15257-ІТ від 17.12.2024 року.

Матеріали кримінального провадження № 0002259 від 28.10.2024 року залишити при матеріалах справи № 210/538/25, пр. № 1-КП/210/397/25.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1