Дата документу 19.12.2024 Справа № 333/9484/24
запорізький апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/806/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №333/9484/24Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2024 року про повернення скарги,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2024 року скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, повернуто особі, яка її подала.

На вказану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив постановити ухвалу про забезпечення його безпеки. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що суддя ставить під загрозу його життя та здоров`я. Він є потерпілим у кримінальному провадженні №0000088. 12.11.2024 року суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 зобов`язала ДБР внести його заяву до ЄРДР, також 14.11.2024 року обласна прокуратура внесла його заяву до ЄРДР. За обома його заявами учасниками злочину є адміністрація СІЗО, де він перебуває, що не може сприяти об`єктивному розслідуванню, оскільки він перебуває у їх розпорядженні та вони й надалі примушують його відмовитись від показань, погрожують розправою.

ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції від ОСОБА_6 на адресу апеляційного суду не надходило, у зв`язку із чим у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК колегія суддів вважала за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності ОСОБА_6 .

Прокурор був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, у зв`язку із чим у відповідності до положень ч.4 ст.405 КПК колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, з дислокацією у м.Запоріжжі, яка полягала у не розгляді його клопотань в порядку ст.220 КПК про забезпечення щодо нього заходів безпеки на час проведення досудового розслідування кримінального провадження №000088 від 31.07.2024 року.

Слідчий суддя повернула вказану скаргу ОСОБА_6 з тих підстав, що ОСОБА_6 не зазначено, який він має статус у кримінальному провадженні, що унеможливлює перевірити його право звертатися зі скаргою в порядку ст.303 КПК, а також у зв`язку з неможливістю перевірити дотримання строків подання такої скарги.

Проте колегія суддів не може погодитись із таким рішенням слідчого судді виходячи з наступного.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Стаття 24 КПК гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно п.6 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» №3782-XII від 23.12.1993 року визначений перелік осіб, які можуть оскаржити рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки. Вказаний перелік осіб є вичерпним.

При цьому, судова колегія зауважує, що з`ясувати належність особи до вказаного переліку осіб та надати оцінку доводам про наявність доказів щодо відношення особи до таких осіб можливо лише під час судового розгляду.

Крім того, як вбачається зі змісту скарги, поданої ОСОБА_6 до слідчого судді, останній вказував, що ним були подані численні клопотання в порядку ст.220 КПК до ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, з дислокацією у м.Запоріжжі, про забезпечення йому заходів безпеки, останнє з яких було подане 21.10.2024 року, однак до теперішнього часу рішення за його клопотаннями не прийнято.

Проте слідчий суддя, повертаючи скаргу ОСОБА_6 , з-поміж іншого, послалась на неможливість перевірити дотримання ОСОБА_6 строків подання скарги.

Таким чином слідчим суддею не перевірено, чи розглянуті взагалі клопотання ОСОБА_6 , як того вимагають положення ст.220 КПК , та чи надана належна відповідь на поставлені ним питання органом досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги норми ст.7 КПК, якими закріплені загальні засади кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, з метою їх дотримання та гарантій, які вони надають учасникам судового провадження, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим суддею передчасно повернуто ОСОБА_6 його скаргу.

Вказані процесуальні обставини мають істотне значення, що обумовлює необхідність скасування ухвали слідчого судді.

У зв`язку із тим, що слідчим суддею місцевого суду розгляд скарги ОСОБА_6 по суті не проводився, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення по цій скарзі.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з направленням матеріалів провадження до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за скаргою та розгляду по суті, за відсутності інших процесуальних перешкод.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2024 року про повернення скарги скасувати.

Призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 у суді першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження за скаргою в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4