КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/7752/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000043 від 07 жовтня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою встановлено в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 січня 2025 року включно.

Визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року у справі №761/43092/24.

На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України у разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом, але в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання детектива про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 відмовити повністю.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зазначає про порушення порядку вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, оскільки на теперішній час у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, які б підтверджували, що керівник Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надавав доручення ОСОБА_6 вручати ОСОБА_7 повідомлення про підозру саме в межах кримінального провадження №0000043 від 07 жовтня 2024 року.

Вказує, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, виходячи з наступного: Департамент не був зобов`язаний визначати очікувану вартість предмета закупівлі, оскільки в даному випадку не проводились процедури закупівель, визначені Законом України «Про публічні закупівлі», що не потребувало і застосування положень Методики, яка прив`язана до цього Закону; замовники навіть при проведенні процедур закупівель, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», не зобов`язані застосовувати положення Методики, оскільки вони мають рекомендаційний, а не імперативний характер; ОСОБА_7 був лише підписантом документів з огляду на наявність статусу директора Департаменту та до його посадових обов`язків не входив контроль за діяльністю уповноваженої особи (в тому числі здійснення ним маркетингового дослідження ринку), оскільки такі обов`язки були покладені на начальника управління бухгалтерського обліку і звітності - головного бухгалтера Департаменту; Департамент є органом місцевого самоврядування і не входить до кола державних замовників у сфері оборони, а тому посилання стороною обвинувачення на порушення принципу здійснення закупівель, визначений у Законі України «Про оборонні закупівлі» є необґрунтованим та помилковим; спірним є висновок експерта від 18 вересня 2024 року №СЕ-19/104-24/35115-ТВ (товарознавча експертиза), оскільки дії експерта не відповідають вимогам положень Наказу Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» та призвели до невірного визначення ринкової вартості досліджуваних об`єктів; у висновку експерта від 16 жовтня 2024 року (судово-економічна експертиза) судовий експерт ОСОБА_11 , надаючи відповіді на поставлені їй питання, не вирішує завдання експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності, а здійснює арифметичний підрахунок різниці між ринковою вартістю дизель-генераторів та вартістю фактично придбаних Департаментом товарів у квітні-червні 2022 року; долучений стороною обвинувачення Звіт про результати державного фінансового аудиту бюджету Дніпровської міської територіальної громади (бюджету міста Дніпро) за період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2023 року (від 02 квітня 2024 року №20-25/1) містить суттєві недоліки та не підлягав урахуванню судом першої інстанції.

Також зауважує, що відповідно до матеріалів, відкритих стороні захисту у порядку статті 290 КПК України, оригінали документів, а саме: Звіт про результати державного фінансового аудиту бюджету Дніпровської міської територіальної громади (бюджету міста Дніпро) за період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2023 року (від 02 квітня 2024 року №20-25/1); протокол огляду від 31 травня 2024 року; протокол про результати негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 15 травня 2024 року; протокол огляду від 05 червня 2024 року; висновок експерта від 15 серпня 2024 року №СЕ-19/104-24/28719-ВЗ (судова експертиза звукозаписів); висновок експерта від 11 вересня 2024 року №СЕ-19/104-24/235948-ПЧ (судова почеркознавча експертиза); висновок експерта від 18 вересня 2024 року №СЕ-19/104-24/35115-ТВ (судова товарознавча експертиза) перебувають у кримінальному провадженні №0000112, що свідчить про відсутність їх виділення в теперішнє провадження.

Уважає, що стороною обвинувачення не було наведено інших змістовних доводів щодо існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, окрім як посилання на тяжкість покарання у випадку доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами четвертою - п`ятою статті 191 КК України.

На переконання сторони захисту доводи сторони обвинувачення про наявність ризику знищення, приховування чи спотворення будь-яких речей чи документів були недоведеними та не підлягали врахуванню слідчим суддею.

Звертає увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_7 одружений та має постійне місце проживання; раніше несудимий; має повну вищу освіту (Ворошиловградське вище військове авіаційне училище штурманів імені Пролетаріату Донбасу «Штурман-інженер», Національна юридична академія України імені Ярослава Мудрого «Правознавство»); кандидат юридичних наук, доцент кафедри загальноправових дисциплін; загальний стаж роботи 40 років, працює викладачем кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ МВС України; за значний внесок у розбудову правової держави, вагомий особистий внесок у забезпечення захисту прав і свобод громадян ОСОБА_7 неодноразово відзначався подяками міського голови та Дніпровської міської ради; проходив військову службу, брав участь у бойових діях в Афганістані, а також участь в антитерористичній операції, має статус учасника бойових дій; під час повномасштабного вторгнення росії в Україну неодноразово був відряджений до міста Краматорська Донецької області, Волноваського району Донецької області та інших міст, де проводяться активні бойові дії, для передачі матеріальних цінностей військовим; нагороджений відзнакою Міністерства оборони України медаллю «За сприяння Збройним Силам України», а також ОСОБА_7 приймав участь у всіх слідчих (розшукових) та процесуальних діях, приймав участь у всіх судових засіданнях, в яких розглядалось клопотання про застосування та продовження строку дії запобіжного заходу.

Посилається на незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , а саме наявність у нього епілептичного захворювання, яке має непередбачуваний характер, тобто може супроводжуватись нападами в будь-який період доби та дня, а відтак застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шляхом утримання останнього у слідчому ізоляторі, могло призвести до настання небезпечних наслідків для його життя, оскільки в таких умовах ОСОБА_7 був би позбавлений цілодобового контролю за станом здоров`я через характер встановленого йому захворювання.

Також зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 за минулий 2023 рік отримав доходи за місцем основної роботи у Департаменті у розмірі 508 461,39 грн, що підтверджується довідкою, у зв`язку з чим запитувана органом досудового розслідування сума застави була завідомо непомірна, оскільки вона суттєво перевищує доходи, які фактично отримує ОСОБА_7 , що у свою чергу не відповідає критеріям об`єктивності та розумності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000043 від 07 жовтня 2024 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України.

14 листопада 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України.

18 листопада 2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000043 від 07 жовтня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою встановлено в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 січня 2025 року включно.

Визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року у справі №761/43092/24.

На підставі частини п`ятої статті 194 КПК України у разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному судом, але в межах строку досудового розслідування.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами та матеріалами кримінального провадження в сукупності, а саме: програмою щодо сприяння територіальній обороні міста Дніпра на 2022-2026 роки, затверджена рішенням Дніпровської міської ради від 23 лютого 2022 року №28/16; положенням про департамент громадського порядку і цивільного захисту Дніпровської міської ради затверджене рішенням Дніпровської міської ради від 30 березня 2022 року №10/19; договором постачання товару від 08 квітня 2022 року за №4 з додатками до нього; видатковою накладною від 08 квітня 2022 року №466; договором постачання товару від 02 травня 2022 року №0205 з додатками до нього; рахунками на оплату №165, №176 від 02 травня 2022 року; видатковою накладною від 02 травня 2022 року №472, №478; договором постачання товару від 08 червня 2022 року №0806 з додатками до нього; рахунком на оплату №1 без дати; видатковими накладними від 08 червня 2022 року за №1, №3; висновком експерта від 11 вересня 2024 року №СЕ-19/104-24/35948-ПЧ Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС за результатами проведення почеркознавчої експертизи; висновком експерта від 18 вересня 2024 року №СЕ-19/104-24/35115-ТВ Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС за результатами проведення товарознавчої експертизи; висновком експерта від 16 жовтня 2024 року за №16/10-2024 за результатами проведення судової економічної експертизи; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його наслідки, характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, з урахуванням кваліфікації його дій, того, що одне з інкримінованих ОСОБА_7 діянь відповідно до статті 12 КК України віднесене до особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає виключно позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті статті 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити спроби: переховуватись від органу досудового слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчим суддею враховано вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про сімейні та соціальні зв`язки і спосіб життя, а також слідчий суддя звернув увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявністю реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також врахував практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на зазначене, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , врахувавши особу підозрюваного, його роль у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, спосіб вчинення такого кримінального правопорушення та його наслідки, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до положень частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно пункту 3 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом вимог частини п`ятої статті 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) № 31315/96 від 25.04.2000 суд зазначив, що при визначенні розміру застави, крім майнового стану особи, слід враховувати майновий стан осіб, у групі з якими було вчинено злочин, а також можливість внесення застави іншими суб`єктами за договірними відносинами, зокрема, страхування, платоспроможність яких не пропорційна майновому стану особи.

Визначаючи відповідно до вимог частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави, слідчий суддя враховує не лише обсяг повідомленої підозри, а також і правові позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти»).

Відтак, з однієї сторони розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, за частиною шостою статті 176 Кодексу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, які зазначені у статті 178 КПК України (частина перша статті 178 КПК України).

При цьому, місцевим судом враховано вищевказані положення законодавства та обґрунтовано взято до уваги вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, у зв`язку з чим обґрунтовано встановлено, що наявні підстави для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог пункту 3 частини четвертої, частини п`ятої статті 182, частини третьої статті 183 КПК України, взявши до уваги конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема вік підозрюваного, його стан здоров`я, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, наявність яких встановлено при розгляді клопотання, дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 грн.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів уважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частинами четвертою, п`ятою статті 191 КК України.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №12244/86,12245/86, №12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, посилання апелянта на те, що Департамент не був зобов`язаний визначати очікувану вартість предмета закупівлі, оскільки в даному випадку не проводились процедури закупівель, визначені Законом України «Про публічні закупівлі», що не потребувало і застосування положень Методики, яка прив`язана до цього Закону; замовники навіть при проведенні процедур закупівель, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», не зобов`язані застосовувати положення Методики, оскільки вони мають рекомендаційний, а не імперативний характер; ОСОБА_7 був лише підписантом документів з огляду на наявність статусу директора Департаменту та до його посадових обов`язків не входив контроль за діяльністю уповноваженої особи (в тому числі здійснення ним маркетингового дослідження ринку), оскільки такі обов`язки були покладені на начальника управління бухгалтерського обліку і звітності - головного бухгалтера Департаменту; Департамент є органом місцевого самоврядування і не входить до кола державних замовників у сфері оборони, а тому посилання стороною обвинувачення на порушення принципу здійснення закупівель, визначений у Законі України «Про оборонні закупівлі» є необґрунтованим та помилковим; спірним є висновок експерта від 18 вересня 2024 року №СЕ-19/104-24/35115-ТВ (товарознавча експертиза), оскільки дії експерта не відповідають вимогам положень Наказу Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» та призвели до невірного визначення ринкової вартості досліджуваних об`єктів; у висновку експерта від 16 жовтня 2024 року (судово-економічна експертиза) судовий експерт ОСОБА_11 , надаючи відповіді на поставлені їй питання, не вирішує завдання експертизи документів бухгалтерського обліку, оподаткування і звітності, а здійснює арифметичний підрахунок різниці між ринковою вартістю дизель-генераторів та вартістю фактично придбаних Департаментом товарів у квітні-червні 2022 року; долучений стороною обвинувачення Звіт про результати державного фінансового аудиту бюджету Дніпровської міської територіальної громади (бюджету міста Дніпро) за період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2023 року (від 02 квітня 2024 року №20-25/1) містить суттєві недоліки та не підлягав урахуванню судом першої інстанції, є передчасними та підлягають встановленню під час судового розгляду.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Викладеними вище обставинами, які встановлені судом першої інстанції при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , спростовуються доводи скаржника щодо неналежності та необґрунтованості доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Аргументи сторони захисту про порушення порядку вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, оскільки на теперішній час у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документи, які б підтверджували, що керівник Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надавав доручення ОСОБА_6 вручати ОСОБА_7 повідомлення про підозру саме в межах кримінального провадження №0000043 від 07 жовтня 2024 року, а також те, що оригінали документів, а саме: Звіт про результати державного фінансового аудиту бюджету Дніпровської міської територіальної громади (бюджету міста Дніпро) за період з 01 січня 2020 року по 30 вересня 2023 року (від 02 квітня 2024 року №20-25/1); протокол огляду від 31 травня 2024 року; протокол про результати негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 15 травня 2024 року; протокол огляду від 05 червня 2024 року; висновок експерта від 15 серпня 2024 року №СЕ-19/104-24/28719-ВЗ (судова експертиза звукозаписів); висновок експерта від 11 вересня 2024 року №СЕ-19/104-24/235948-ПЧ (судова почеркознавча експертиза); висновок експерта від 18 вересня 2024 року №СЕ-19/104-24/35115-ТВ (судова товарознавча експертиза) перебувають у кримінальному провадженні №0000112, що свідчить про відсутність їх виділення в теперішнє провадження, не є самостійною та безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та відмові у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, посилання скаржника на те, що підозрюваний ОСОБА_7 одружений та має постійне місце проживання; раніше несудимий; має повну вищу освіту (Ворошиловградське вище військове авіаційне училище штурманів імені Пролетаріату Донбасу «Штурман-інженер», Національна юридична академія України імені Ярослава Мудрого «Правознавство»); кандидат юридичних наук, доцент кафедри загальноправових дисциплін; загальний стаж роботи 40 років, працює викладачем кафедри загальноправових дисциплін юридичного факультету Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ МВС України; за значний внесок у розбудову правової держави, вагомий особистий внесок у забезпечення захисту прав і свобод громадян ОСОБА_7 неодноразово відзначався подяками міського голови та Дніпровської міської ради; проходив військову службу, брав участь у бойових діях в Афганістані, а також участь в антитерористичній операції, має статус учасника бойових дій; під час повномасштабного вторгнення росії в Україну неодноразово був відряджений до міста Краматорська Донецької області, Волноваського району Донецької області та інших міст, де проводяться активні бойові дії, для передачі матеріальних цінностей військовим; нагороджений відзнакою Міністерства оборони України медаллю «За сприяння Збройним Силам України», а також ОСОБА_7 приймав участь у всіх слідчих (розшукових) та процесуальних діях, приймав участь у всіх судових засіданнях, в яких розглядалось клопотання про застосування та продовження строку дії запобіжного заходу, не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу та зменшення розміру застави.

Також колегією суддів в ході судового розгляду досліджено усі надані стороною захисту відомості про стан здоров`я підозрюваного та наявність у нього ряду захворювань, відомості про назви яких містяться в матеріалах судової справи.

Разом з тим, надані відомості про стан здоров`я не можуть слугувати самостійною підставою для пом`якшення підозрюваному запобіжного заходу, оскільки стороною захисту не надано доказів про неможливість утримання підозрюваного під вартою та неможливість отримання ним необхідного лікування в умовах установи попереднього ув`язнення, як не надано і відомостей про те, що наявні та діагностовані у ОСОБА_7 захворювання відносяться до переліку хвороб, які несумісні із триманням під вартою.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 з доповненнями - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 листопада 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3