Дата документу 04.03.2025
Справа № 334/954/25
Провадження № 1-кс/334/536/25
УХВАЛА

про арешт майна

04 березня 2025 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання начальник ВРЗЗКС СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000101, внесеному 15.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною сьомої статті 111-1 КК України,,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене начальником Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , в якому слідчий просить арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , а саме на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2.0000 га, що розташована на території Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: :10:004:0017.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання та обставини, якими воно обґрунтоване, підтримав.

Захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання не заперечувала. Пояснила, що вона не має жодного зв`язку з підозрюваним та їй не відома його позиція щодо даного кримінального провадження. Оскільки вона пов`язана позиціями з підозрюваним, просила вирішити клопотання на розсуд суду.

Заслухавши думки прокурора та захисника, дослідивши клопотання та додані о нього документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положення статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчими Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101, внесеному 15.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною сьомої статті 111-1 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше 16.02.2023, ОСОБА_6 , у порушення вимог статей 1, 2, 17, 19, 20, 65, 68 Конституції України, перебуваючи на території смт. Якимівка Мелітопольського району, Запорізької області, усвідомлюючи, що РФ веде агресивну війну проти України, будучи громадянином України, діючи умисно, з корисливих та ідеологічних мотивів, маючи на меті завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України в період збройного конфлікту, з власної ініціативи, з метою активного пособництва державі-агресору, вирішив вступити та очолити один з підрозділів організованої групи у вигляді стійкого угрупування декількох осіб, об`єднаних єдиним положенням, з дотримання суворої дисципліни, розподіленням функцій між учасниками групи, направлених на забезпечення виконання рішень окупаційної влади держави-агресора кожним учасником групи за визначеним напрямком протиправної діяльності, та добровільно зайняв посаду командира взводу у незаконно створеному на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області воєнізованому формуванні - «Народное ополчение Запорожской области», яке розташовується за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, см.т Якимівка, вул. Центральна, буд. 78 у приміщенні Комунального закладу «Фізкультурно-спортивний комплекс «КОЛОС» Якимівської селищної ради Запорізької області.

Злочинні завдання незаконно створеного воєнізованого формування на території смт. Якимівка полягають у пособництві державі-агресору, шляхом вчинення умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень держави-агресора та її окупаційної адміністрації у вигляді запровадження та реалізації незаконної політики у сфері життєдіяльності громадян України, які були вимушені залишитися на тимчасово окупованій території смт Якимівка, Мелітопольського району, Запорізької області та їх ставлення до нової окупаційної влади.

З цією метою ОСОБА_6 здійснював та здійснює до теперішнього часу управлінські функції контролю в межах займаної посади командира взводу, виконання підпорядкованим особовим складом плану дій та завдань незаконного воєнізованого формування - «Народное ополчение Запорожской области». Особисто забезпечує виконання учасниками незаконно створеного воєнізованого формування поставлених завдань з охорони громадського порядку та перевірки підозрілих осіб під час проведення політичних заходів та тимчасово окупованій території смт Якимівка, Мелітопольського району, Запорізької області.

Крім цього у невстановлені в ході досудового слідства дату та час, здійснюючи свої повноваження командира взводу незаконно створеного воєнізованого формування - «Народное ополчение Запорожской области», ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправний характер своїх дії, діючи умисно, всупереч неухильному дотриманню вимог Конституції України та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків спрямованих на допомогу державі-агресору, відносно громадян України, які залишилися вірними своїй Батьківщині, але вимушено перебувають на тимчасово окупованій території смт Якимівка, Мелітопольського району, Запорізької області, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора, одягнувшись у військову форму ЗС РФ з прикріпленими на ній воєнними емблемами РФ, особисто взяв участь у піднятті російського триколору на флагшток, під гімн Російської Федерації на центральному майдані смт. Якимівка перехрестя вул. Молодих Патріотів та вул. Центральна.

Також у подальшому ОСОБА_6 продовжуючи свою протиправну колабораційну діяльність, спрямовану на порушення територіальної цілісності України, супроводжував проведення на територій смт Якимівка Мелітопольського району Запорізької області політичних та інших заходів, прийнятих до проведення на території РФ, здійснював фотографування із використанням забороненої на території України символіки РФ та триколору, а також, відповідно до займаної посади у незаконно створеному воєнізованому формуванні, виконував свої повноваження щодо охорони учасників цих заходів, здійснення контролю за поведінкою місцевих мешканців, їх мовленням, вираженням своїх поглядів та ставленням до окупаційної влади на тимчасово окупованій території.

20.01.2025 керівником органу досудового розслідування складене та процесуальним керівником - начальником Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області погоджене письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчинені злочину, передбаченого частиною сьомої статті 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 , повістки про виклик останнього опубліковані на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

29.01.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області.

Ухвалою слідчого судді від 14 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 1-кс/334/458/25 (справа № 334/954/25) наданий дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000101.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підозрюваному ОСОБА_6 належить на праві власності земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 2.0000 га, що розташована на території Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :10:004:0017.

При цьому злочин, передбачений частиною сьомою статті 111-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна є конфіскації майна як виду покарання, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його відчуження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим, оскільки вказане у ньому майно підлягає конфіскації як виду покарання у кримінальному провадженні. У разі його повернення власник майна може його відчужити.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та накладення арешту на майно, зазначене у ньому.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2.0000 га, що розташована на території Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :10:004:0017, з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали вручити прокурору та захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1