Оболонський районний суд міста Києва
Провадження № 1-кп/756/807/25
ВИРОК

Іменем України

14 лютого 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002006 від 20.06.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, зареєстрований: АДРЕСА_1 , і проживає: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2024 року, приблизно о 19 годині 18 хвилини, ОСОБА_4 перебував на відкритій ділянці місцевості, за адресою: м. Київ, проспект Оболонський 32-Б, де побачив раніше невідому йому неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 , і в цей момент у нього виник злочинний умисел на відкрите викрадення майна неповнолітньої ОСОБА_7 , вчинений в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, перебуваючи позаду неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на здійснення відкритого заволодіння чужим майном, шляхом ривка вирвав з рук потерпілої мобільний телефон марки IPhone 12 Pro Max, золотого кольору, 128 Gb, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 Serial № НОМЕР_3 , та сім карткою в ньому з номером НОМЕР_4 , та почав тікати, утримуючи при собі викрадене майно.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, і викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 18770,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, а саме пояснив, що дійсно 20.06.2024 року у вечірню пору доби він прогулювався разом із знайомим, та побачив потерпілу, яка йшла і розмовляла по телефону. Тоді у нього раптово виник умисел на заволодіння вказаним телефоном, зі знайомим він цим умислом не ділився. Він вирвав телефон з руки потерпілої і побіг із ним. Пізніше він продав телефон на запчастини за 5000,00 грн., так як телефон був заблокований. Конкретні причини, які спонукали його до вчинення злочину пояснити не може, зазначає, що гострої потреби у грошах у нього не було, був розгублений, згадує, що колись у компанії вони спорили про те, чи зможе хтось щось таке вчинити. Раніше ніколи не вчиняв кримінальних правопорушень, він вибачився перед потерпілою і добровільно відшкодував потерпілій завдану шкоду шляхом придбання і передачі їй нового мобільного телефону кращої моделі, - IPhone 13 Pro Max. Зазначив, що розкаюється у вчиненому, зробив для себе правильні висновки, просив суд не позбавляти його свободи і дати можливість довести своє виправлення.

Представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що є мамою неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 . Обставини в обвинувальному акті викладені правильно, вона їх не оспорює, обвинувачений дійсно відшкодував повністю завдану шкоду шляхом передання потерпілій нового мобільного телефону, про це є розписка, претензій до нього немає, і просила суд не призначати йому покарання, пов`язане із ізоляцією від суспільства.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумнівну щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, пояснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши згоду учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежившись наданими обвинуваченим показаннями, а також документами, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд дійшов висновку, що діяння обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, а також особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке виявилось у поведінці обвинуваченого під час досудового розслідування та його позиції під час розгляду справи в суді, а також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Із наданих прокурором документів встановлено, що ОСОБА_4 є раніше не судимим, має середню освіту, навчався у фаховому коледжі Університету «КРОК», в період навчання характеризувався добре, але навчання не закінчив за власним рішенням. НЕ одружений, працює без офіційного оформлення, за місцем проживання характеризується позитивно. Обвинувачений у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває.

В судовому засіданні прокурор просила суд призначити обвинуваченому покарання із застосуванням статей 69, 75 КК України, а саме звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням двох, встановлених судом пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та позитивних даних про особу обвинуваченого, суд керуючись статтями 65-67, 69 КК України, знаходить необхідним призначити ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України, що буде необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, з урахування відсутності у обвинуваченого судимостей, його позитивних характеристик та молодого віку, позиції потерпілої, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування ним покарання, а тому до призначеного судом покарання слід застосувати ст.ст. 75, 76 КК України, звільнивши обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на певний строк.

Запобіжний захід не обирався і таких клопотань не надходило.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі ст. 124 ЦПК України, процесуальні витрати на залучення експерта в загальному розмірі 7573,10 грн. (1514,56 грн. + 6058,24 грн.), слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ст. 124 КПК України, арешт з речових доказів слід скасувати, а питання про долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме повернути речові докази їх володільцям (власникам) за належністю.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України по коду доходів 24060300 «Інші надходження», МФО 899998) витрати на залучення експерта в загальному розмірі 7573 грн. 10 коп.

Скасувати арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року.

Речові докази у справі:

- материнську плату з під мобільного телефону IPhone 12 pro max, слот під сім-карту з комбінацією цифр НОМЕР_1 , коробка чорного кольору з під мобільного телефону IPhone 12 pro max, які зберігаються в Оболонському УП ГУНП м. Києва (квитанція 002438) - повернути потерпілій ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон Самсунг А51 темно сірого кольору у чорному чохлі з сім-картками НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , який було поміщено до спец пакету № PSP 1351771 та передано на зберігання до Оболонського УП ГУНП в м. Києві - повернути ОСОБА_4 за належністю.

- мобільний телефон марки Apple A1984 (IPhone XR), серійний номер НОМЕР_7 , з сім-картою НОМЕР_8 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_8 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1