ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/132/25 Справа № 712/2857/25Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 березня 2025 року, якою стосовно підозрюваної

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Українське, Талалаївського району, Чернігівської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, студентки 1 курсу ЧНУ імені Богдана Хмельницького, непрацюючої, незаміжньої, малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не має, учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 20:00 год до 06:00 год строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 травня 2025 року включно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , посилаючись на те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропної речовини, обіг якого обмежено «амфетамін», діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений слідством час та спосіб придбала за допомогою мобільного додатку «Telegram», а саме через телеграм канал «ОdysseyShop4.20_2.0» у невстановленої особи 28 поліетиленових пакетиків, з психотропною речовиною та з моменту придбання частину приховала у формі «закладок», а частину зберігала при собі до 13 год. 15 хв. 10.01.2025, з метою подальшого збуту для особистого матеріального збагачення.

У подальшому, 10.01.2025 близько 13 год. 15 хв., ОСОБА_7 маючи при собі вказану вище порошкоподібну речовину, перебувала неподалік будинку № 87 по вул. Гуржіївська в м.Черкаси, де була помічена працівниками поліції, які виконували службові обов`язки по забезпеченню громадського порядку на території м. Черкаси, після чого в ході застосування до неї превентивних заходів було встановлено, що остання зберігає при собі заборонені в обігу речовини.

Так, 10.01.2025 у період часу з 15 год 38 хв по 16 год 01 хв. в ході затримання ОСОБА_7 , в порядку ст. 298-2 КПК України, остання добровільно видала працівникам поліції із лівої кишені куртки, котра була одягнута на ній, 19 згортків обгорнутих у клейку ізоляційну стрічку синього кольору, в яких знаходились 19 поліетиленових пакетиків із порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-25/735-НЗПРАП від 16.01.2025 містить у своєму складі психотропну речовину «амфетамін», загальною масою 1.244 г.

Крім цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконний збут раніше придбаної нею психотропної речовини, обіг якої обмежено «амфетамін», таємно збула шляхом приховування у формі «закладок» у 9 таємно прихованих місцях на території м. Черкаси, які сфотографувала та зафіксувала за координатами в мобільному телефоні марки «РОСО М5» IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 у мобільному додатку «Галерея».

Загальна маса психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, яку ОСОБА_7 приховала у формі «закладок», становить 1.8307? г., що відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Комітетом з контролю за наркотиками при МОЗ України, є великим розміром психотропної речовини.

Мотивуючи тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та наявністю у кримінальному провадженні ризиків переховування підозрюваної від органів досудового розслідування/суду, продовження вчинення злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, орган досудового розслідування просив застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2025 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 20:00 год. до 06:00 год. строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 травня 2025 року включно. Строк домашнього арешту вирішено рахувати з моменту проголошення ухвали, тобто з 10 березня 2025 року.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки:прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не відлучатися із м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» підозрюваній дозволено відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останньої в укритті. Роз`яснено підозрюваній, що порушення покладених на неї слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий. Виконання ухвали покладено на старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 .

Застосовуючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний період доби та відмовляючи у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування не доведено наявності заявлених ризиків, та врахувавши наявність міцних соціальних зв`язків, які полягають у наявності постійного місця проживання, дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить ухвалу слідчого судді скасувати через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що слідчий суддя безпідставно не врахував наявності існуючих у кримінальному провадженні ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, продовження вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, запобігти яким можливо, лише застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апелянт вважає, що слідчий суддя при обранні більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, послався на наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, проте не взяв до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та не врахував кількість вилученої у останньої психотропної речовини та кількість вже розкладених нею «закладок».

Крім того, апелянт наголошує на існуванні у кримінальному провадженні ризиків перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення, які в сукупності з іншими ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, вказують на необхідність застосування відносно підозрюваної лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який зможе дієво запобігти наявним ризикам.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги за наведених у ній підстав, та повідомив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та обвинувальний акт направлено до суду, думку захисника та підозрюваної, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити законне судове рішення в силі, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 березня 2025 року відповідає даним вимогам.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 цієї статті, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, необов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Колегією суддів встановлено, що Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 10.01.2025.

За матеріалами клопотання є достатньо даних, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання психотропної речовини з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, у великих розмірах, що підтверджується сукупністю доказів, долучених органом досудового розслідування до клопотання.

Обираючи запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого підозрюваній злочину, недоведення ризиків, які були заявлені органом досудового розслідування, особу підозрюваної, яка раніше несудима, має молодий вік та постійне місце проживання.

Доводи прокурора про неповне врахування слідчим суддею кількості вилученої та прихованої у формі «закладок» психотропної речовини, обіг якої заборонено, колегія суддів оцінює критично, оскільки, як встановлено під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, досудове розслідування вже завершене та обвинувальний акт скеровано до суду, а тому вказані обставини будуть враховуватись судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, в обгрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий вказував на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слідчий суддя визнав недоведеними органом досудового розслідування, з чим погоджується і колегія суддів.

Натомість, в апеляційній скарзі прокурор наголошує на наявності в кримінальному провадженні також ризиків незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, які колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі ризики не були заявлені при розгляді клопотання слідчим суддею, а суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги та доводів клопотання про застосування запобіжного заходу, поданого слідчому судді.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що обраний слідчим суддею стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, за обставин направлення обвинувального акту до суду, а також відсутності ризиків, про які вказував слідчий в клопотанні та прокурор в апеляційній скарзі, буде достатнім та необхідним для виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо необхідності застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як єдиного запобіжного заходу, який дієво вплине на дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків, колегія суддів оцінює критично, оскільки заявлені ризики недоведені, підозрювана є особою раніше несудимою, а тому домашній арешт з визначенням часу, на переконання колегії суддів, здатен виконати функцію необхідного запобіжного заходу та забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів буде враховуватись судом, у випадку визнання особи винуватою та призначенні покарання при розгляді кримінального провадження по суті, натомість, дана обставина не вказує на обов`язковість застосування до особи найбільш суворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що апелянтом не доведено підстав для скасування законної ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 березня 2025 року, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді