Справа № 344/4942/25
Провадження № 1-кс/344/2387/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України, в рамках кримінального провадження № 0000519 від 19.03.2025 за ч. 1 ст. 259 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 , звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах у невстановленому місці та у невстановлений час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про загрозу безпеці громадян, а саме про намір підірвати транспортний засіб працівників поліції за допомогою гранати Ф-1 в м. Івано-Франківську, що загрожувало безпеці громадян, знищенням чи пошкодженням об`єктів власності загальнонебезпечним способом.

При цьому, ОСОБА_5 достовірно знав про неправдивий характер інформації, яку він має намір повідомити, та розумів, що таке повідомлення створить обстановку загального страху, невпевненості та паніки серед населення і порушить їх нормальний ритм життя та громадський спокій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці та бажаючи їх настання, з метою поширення неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, використовуючи мобільний телефон із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , о 10 год 57 хв 19.03.2025 зателефонував на спецлінію «102» Національної поліції України та повідомив працівникам поліції, що він має намір підірвати транспортний засіб працівників поліції за допомогою гранати Ф-1, що не відповідало дійсності.

В результаті вказаних умисних дій ОСОБА_5 , було порушено режим роботи працівників Національної поліції України в м. Івано-Франківську. В ході проведення оперативно-розшукових заходів по місцю проживання останнього та при ньому вибухонебезпечних речовин, предметів чи пристроїв виявлено не було.

19 березня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 березня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Тернопільської області, Монастириського району, села Межигір`я, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколі огляду предмету, протоколі допиту свідка та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 259 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до шести років.

Враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування чи суду зумовлюється тим, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинений злочин, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до шести років, може намагатись уникнути покарання. Можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні зумовлюється тим, що підозрюваному відоме місце проживання, тому він шляхом вмовляння, залякування може схиляти свідка до зміни власних показань, що може істотно вплинути на досудове розслідування.

Враховуючи вищенаведені ризики, характеризуючі дані на особу підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, та відсутністю належних висновків, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти зазначеним ризикам. Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не виключатиме ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також жодним чином не зможе запобігти ризику вчинення нового кримінального правопорушення або продовження протиправної діяльності. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, не ініціюється, оскільки до органу досудового розслідування не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Таким чином, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_5 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі не хворіє.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування, та джерел доходу, ризиків продовження протиправної поведінки, та те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки уникнути вищевказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, так як вони не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

На підставі зазначених обставин просив суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що йдучи зранку на роботу його зупинили працівники ТЦК, перевіряли документи, і попри те, що він має право на відстрочку від служби, між ними виник конфлікт. Після цього, він, будучи в гніві на працівників ТЦК, вживав алкогольні напої, та будучи в стані алкогольного сп`яніння здійснив дзвінок в поліцію. Деталей розмови з черговим поліції не пригадує. Запевняє, що в нього немає гранати чи іншої зброї. Під час проведення обшуку заборонених предметів у нього не виявлено. Розкаюється у вчиненому. Просив суд врахувати, що у нього на утриманні є троє малолітніх дітей, яких він забезпечує (сплачує аліменти). Працює неофіційно. Також пояснив, що він був військовослужбовцем, і на даний час звільнений від військової служби. Просив застосувати до нього домашній арешт у нічний час за адресою фактичного місця проживання АДРЕСА_1 .

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні долучила до матеріалів справи копії витягів про народження дітей підозрюваного та довідку про звільнення від служби. Щодо задоволення даного клопотання заперечила, зазначила, що ризики прокурором не доведені. У підозрюваного був проведений обшук, і не виявлено жодних вибухових пристроїв, що вказує на відсутність реальної загрози. Просила суд врахувати особу підозрюваного, те що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, наявність у нього на утриманні трьох малолітніх дітей, які потрібно утримувати, міцні соціальні зв`язки підозрюваного, щире каяття, та застосувати до підозрюваного домашній арешт у нічний час. Такий запобіжний захід надасть можливість підозрюваному працювати та забезпечувати сім`ю.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000519 від 19.03.2025 за ч. 1 ст. 259 КК України, відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

19 березня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 березня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними в ході кримінального провадження доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколі огляду предмету, протоколі допиту свідка та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів доданих до клопотання, на даній стадії розслідування, є достатньою для того щоб прийти до висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного правопорушення.

Така позиція випливає також із практики Європейського суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

З огляду на встановлений факт обґрунтованості підозри, при визначенні виду запобіжного заходу, слідчий суддя вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2 незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом положень ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 1 ст. 259 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до шести років.

В поданому клопотанні прокурором наведено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Щодо впливу на свідків, то такий ризик слідчий суддя відносить до формальних, оскільки його дзвінок на лінію «102» є зафіксованим, із наявністю відповідної стенограми дзвінка. Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то слід врахувати, що підозрюваний до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Також, як встановлено слідчим суддею, його дзвінок на лінію «102» був спонтанним, виник після конфлікту з працівниками ТЦК та вживання алкогольних напоїв, і крім неправдивого повідомлення про підготовку вибуху не містив реальної загрози його вчинення, про що свідчить те, що в нього не відшукано вибухових пристроїв чи інших заборонених предметів.

Окрім того, при обранні міри запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні троє малолітніх дітей, колишній військовослужбовець.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором не в повній мірі враховано характер скоєного кримінального правопорушення та особу підозрюваного, і як наслідок не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

З врахуванням встановлених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому в межах строку досудового розслідування, а саме до 20 травня 2025 року, у період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

На переконання слідчого судді цей запобіжний захід надасть змогу забезпечити адекватне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, такий запобіжний захід враховуючи всі обставини даного провадження в сукупності, буде співмірним та доцільним у даному кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в межах строку досудового розслідування, а саме до 20 травня 2025 року, у період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, покладені на підозрюваного діють протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали - до 20 травня 2025 року.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, а контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 21.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1