Справа № 569/1975/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, у рамках кримінального провадження № 0000650 від 29.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на майно, що було вилучене 28.01.2024 в ході проведення проведення огляду місця події території 233 Центру підготовки підрозділів ( НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ).

Своє клопотання обґрунтовує тим, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000650 від 29.01.2025 за фактом порушення правил поводження зі зброєю курсантом 1 навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , який 28.01.2025, перебуваючи у добовому наряді на посту МЗЗ здійснив постріл з автомата АКМ внаслідок чого наніс собі поранення у стопу правої ноги, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України.

На виконання вимог ст. 214 КПК України слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 29.01.2024 відомості про кримінальне правопорушення за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000650 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 414 КК України та розпочато досудове розслідування провадження.

Так, у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, 28.01.2024 слідчим проведено огляд місця події території 233 Центру підготовки підрозділів ( НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) де в ході огляду виявлено та вилучено:

-черевик з берцом високого типу на праву ногу 40 розміру з пошкодженнями та РБК;

-зразки ґрунту з РБК та контроль;

-гільзу за маркувальним позначенням «711 75»;

-АКМ, 7,62 мм з маркуванням «1974 838496» та « ОСОБА_4 », який упакований до полімерного пакету, який скріплений номерною пломбою В715690;

-об`єкт схожи на магазин до автомата, який упаковано до спец пакету «Національної поліції України» №RIC2246647;

-патрони в кількості 29 шт. з маркуванням «711 75», які упаковано до спец пакету «Національної поліції України» №CRI1172480.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вищевказане вилучене 28.01.2025 в ході проведення огляду місця події на території 233 Центру підготовки підрозділів ( НОМЕР_1 АДРЕСА_1 )майно, яке являється об`єктом дослідження вказаного кримінального провадження. Їх аналіз та огляд необхідні для документування обставин кримінального правопорушення, в тому числі подальшого залучення судового експерта для проведення відповідних судових експертиз. При цьому вказані предмети та документи, відповідають критеріям речових доказів, вказаних у ст. 98 КПК України, адже можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням заяви прокурора, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Судом встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому за процесуального керівництва Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000650 від 29.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України.

28.01.2024 у відповідності до ст. 237 КПК України, слідчим проведено огляд місця події території 233 Центру підготовки підрозділів ( НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) в ході якого було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке в подальшому постановою слідчого визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п. п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення збереження речових доказів, а також того, що вилечене майно, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, яке зберігло на собі сліди злочину та містить інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна, що було вилучене в ході проведення 28.01.2024 огляду місця події території 233 Центру підготовки підрозділів ( НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ).На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на: черевик з берцом високого типу на праву ногу 40 розміру з пошкодженнями та РБК; зразки ґрунту з РБК та контроль; гільзу за маркувальним позначенням «711 75»; АКМ, 7,62 мм з маркуванням «1974 838496» та « ОСОБА_4 », який упакований до полімерного пакету, який скріплений номерною пломбою В715690; об`єкт схожи на магазин до автомата, який упаковано до спец пакету «Національної поліції України» №RIC2246647; патрони в кількості 29 шт. з маркуванням «711 75», які упаковано до спец пакету «Національної поліції України» №CRI1172480, які належать, окрім зразків ґрунту, військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 Центр підготовки підрозділів), заборонивши користуватися та розпоряджатися даним майном, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя