справа №176/9/25
провадження №1-кп/176/78/25
В И Р О К

Іменем України

10 січня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2024 року за №0000092,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 , на посаді командир 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , ВОС 0210003, у військовому званні «молодший лейтенант», 22.12.2024 о 10 годині 20 хвилин йшов по АДРЕСА_2 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке перебуває у власності потерпілої ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, ОСОБА_3 22.12.2024 року приблизно о 10 годин 20 хвилин, більш точний час не встановлено, відкривши металеву засувку на воротах та здійснюється вхід на територію вищевказаного домоволодіння, тим самим проникнувши на його територію. Далі, діючи з прямим умислом, без законного дозволу власника, усвідомлюючи, що порушує недоторканість приміщення громадян і бажаючи вчинити такі дії, пройшов територію домоволодіння та зайшов до господарської прибудови, розташованої з тильної сторони житлового будинку, перебуваючи там, чим порушив недоторканність володіння особи, передбачене ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному право на недоторканність житла та недопущення проникнення до житла чи до іншого володіння особи, тим самим довівши свій протиправний умисел до кінця.

Крім того, 22.12.2024 приблизно о 10 годині 20 хвилин, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_3 , котрий перебував без законного дозволу в коридорі в будинку АДРЕСА_2 , який перебуває у власності потерпілої ОСОБА_4 , виник умисел направлений на заподіяння фізичного болю потерпілій.

Реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння фізичного болю потерпілій, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_3 в цей же день, тобто, 22.12.2024 приблизно о 10 годині 20 хвилин, перебуваючи в коридорі будинку №51 по вул. Партизанська в м. Жовті Води, безпричинно, використовуючи фізичну силу рук, умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область лівого ока. Від даного удару потерпілій ОСОБА_4 було завдано фізичного болю та остання впала на підлогу.

Вчинивши всі дії, які вважав необхідними, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального проступку.

За викладених обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені:

- ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання побоїв;

- ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла.

Згідно змісту письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , складеної у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився із обмеженнями права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та вказав, що згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Крім того, до обвинувального акта долучено письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України, ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження та розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви щодо розгляду даного обвинувального акту у спрощеному провадженні, а також заяви потерпілої ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Проаналізувавши викладене, дослідивши обвинувальний акт та матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, його характеристику, сімейний стан, фактичні обставини провадження.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, свою винуватість у вчиненому визнав повністю, не має судимість, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, суд приходиться до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції частини та статей кримінального закону, за якими його дії кваліфіковані, з призначенням покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 162 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, яке є необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даним про особу обвинуваченого.

Цивільний позов заявлений не був.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6