УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 Справа №607/6622/25 Провадження №1-кс/607/1963/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 13.05.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025 старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000066 від 13.05.2024 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Клопотання вмотивоване тим, що групою слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000066 від 13.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 240 КК України.

Як зазначає слідчий, що досудовим розслідуванням встановлено, що організована група осіб з числа жителів Тернопільської та інших областей України, вступивши у злочинну змову, з корисливих мотивів, організували та здійснювали незаконне видобування корисних копалин місцевого значення, вчиненому у значному розмірі.

Так, відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Також, відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Крім того, відповідно до норм статті 24 Кодексу України про надра - користувачі надр мають право: здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу. Користувачі надр зобов`язані: використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Відповідно до ст. 56. Кодексу України про надра основними вимогами в галузі охорони надр є: забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр; додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку; запобігання необґрунтованій та самовільній забудові площ залягання корисних копалин і додержання встановленого законодавством порядку використання цих площ для інших цілей; запобігання забрудненню надр при підземному зберіганні нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захороненні шкідливих речовин і відходів виробництва, скиданні стічних вод; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови КМУ №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

В частині шостій статті 16 Кодексу України про надра передбачено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 51 Кодексу України про надра розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.

Відповідно до Постанови № 827 від 12 грудня 1994 року Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» суглинок відноситься до корисних копалин місцевого значення.

Проаналізувавши діяльність ринку нерухомості на території Тернопільської та інших областей України ОСОБА_7 встановив, що найкращим способом збагачення є реалізація основного будівельного матеріалу - цегли, що користуються великим попитом. З цією метою у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, ОСОБА_7 підшукав підприємство по виготовлення цегли, чим став цегельний завод, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області, який був взятий в оренду ТОВ БРІК КОМПАНІ (), власником якої являється ОСОБА_8 ..

В цей ж період часу в останнього виник злочинний умисел направлений на незаконне видобування корисних копалин місцевого значення, оскільки останньому стало відомо про те, що неподалік придбаного ним заводу по виготовленню цегли знаходиться Мало-Ходачківське родивище корисних копалин місцевого значення, а саме суглинку, що являється основною сировиною для виготовлення цегли.

Достовірно знаючи, що видобування корисних копалин місцевого значення повинно здійснювати відповідно до вищезазначених законодавчих та нормативних актів України ОСОБА_7 розробив план спрямований на особисте збагачення за участі інших осіб, який полягав у незаконному видобутку корисних копалин - суглинку, з метою подальшого використання його у виробництві цегли, чим буде зумовлено найбільше акумулювання коштів по її реалізації, оскільки собівартість сировини буде нижче ринкової.

При цьому, усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та небезпеку її викриття правоохоронними органами, а також те, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на видобування корисних копалин місцевого значення, він не в змозі, ОСОБА_7 розробив план злочинної діяльності, підібрав та залучив співвиконавців вчинення злочинів, розподілив між ними злочинні ролі та шляхом надання безпосередніх вказівок, інструктування, координації дій співчленів здійснював керування вчиненням злочинів, створивши таким чином стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень.

Діючи на виконання злочинного умислу, ОСОБА_7 залучив до участі в організованій групі осіб, які мали виконувати конкретні ролі, спрямовані в цілому на досягнення злочинних цілей незаконне видобування корисних копалин місцевого значення. При цьому всі члени організованої групи були об`єднані єдиним планом, відомим усім її учасникам.

Зокрема, з метою незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних дій ОСОБА_7 розробив план злочинної діяльності, забезпечив його максимальною конспірацією та у встановленому на цей час обсязі передбачав:

1) забезпечення території для зберігання незаконно видобутих корисних копалин місцевого значення суглинку та приміщенням для організації виробництва цегли із даної сировини, з метою швидкого приховування злочину;

3) забезпечення спеціальним та вантажним транспортом необхідним для здійснення видобування корисних копалин місцевого значення суглинку на території Мало-Ходачківськго родовища, його подальше завантаження, транспортування та відвантаження на території цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області та переміщення до пресувального станка;

4) підбір осіб, яких можна задіяти у процесі видобування та транспортування корисних копалин, обліку видобутих корисних копалин, виробництві цегли та контролі за даними процесами;

5) пошуку фізичних осіб та суб`єктів господарювання для реалізації цегли, виготовленої із незаконно видобутих корисних копалин;

7) доведення до вказаних осіб плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у її реалізації як виконавців;

9) організацію управління та фінансування організованої групи, а також розподіл коштів від злочинної діяльності між її членами;

10) приховування злочинної діяльності шляхом використання програмного забезпечення (месенджерів), призначеного для передачі повідомлень, файлів та здійснення аудіо дзвінків та переписок через мережу Інтернет, а також телефонні розмови, які велися між учасниками організованої групи в короткій і прихованій формі, із застосуванням умовних фраз та словосполучень, чим вживав заходів щодо конспірації незаконної діяльності групи та унеможливлення викриття її членів правоохоронними органами;

11) приховування злочинної діяльності шляхом здійснення розрахунку за із учасниками злочинної групи готівкою;

Діючи на виконання розробленого злочинного плану, ОСОБА_7 , з метою реалізації свого наміру та полегшення здійснення злочинної діяльності, перебуваючи в невстановленому місці, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2024 року, підібрав та залучив до участі у організованій групі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інших не встановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, яким повідомив про свої злочинні наміри та довів до відома деталі вище вказаного злочинного плану

Створена організована злочинна група діяла на території Тернопільської області.

Створена та очолювана ОСОБА_7 організована група характеризувалась тривалістю, стійкістю зав`язків її учасників, наявністю спільно погоджених планів щодо вчинення тяжких злочинів проти довкілля та щодо вчинення конкретних дій для досягнення спільного злочинного плану, підпорядкованістю всіх учасників групи ОСОБА_7 виконанням ними відведеної ролі та усвідомленням вчинення злочинів спільно з іншими, заради успішного досягнення результатів злочинної діяльності всіх учасників групи, маскуванням злочинних дій шляхом переговорів за допомогою мобільного та інтернет зв`язку, з використанням умовних слів, які характеризують предмет злочину.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дійшли попередньої згоди та домовилися про скоєння злочину у складі організованої групи до початку його вчинення.

Зазначеним учасникам злочинної групи ОСОБА_7 , були відведені наступні ролі у вчиненні злочину:

1. ОСОБА_7 , як організатор відвів собі наступні функції, а саме: загальне керівництво та координування дій інших учасників організованої групи; підшукував та залучав до складу організованої групи членів; розподілив між учасниками організованої групи функції, у відповідності до попередньо узгодженого ними плану, контролював їх виконання та корегував, забезпечуючи належну організованість групи, спільність та єдність їх дій у ході підготовки та вчинення злочинів; керував діями членів організованої групи, даючи вказівки, проводив інструктажі з приводу вчинення злочинних дій, спонукав їх до вчинення злочинів, шляхом проведення бесід, наданням порад тощо, а також координував їх дії під час вчинення злочинів за допомогою стільникового зв`язку; встановлював з правила поведінки та забезпечував їх дотримання членами організованої групи; організовував видобування корисних копалин, що включає відшукання родовища із необхідною сировиною, пошук спеціального та вантажного транспорту для видобування, забезпечення фінансування для необхідних паливо мастильних матеріалів, забезпечення місця відвантаження видобутих корисних копалин; розподіл коштів (прибутку від реалізації цегли виготовленої із незаконно видобутих корисних копалин) між учасниками групи; забезпечував фінансування групи, її матеріально-технічну базу та розподіляв між учасниками злочинної групи кошти; вживав заходів щодо конспірації незаконної діяльності групи та унеможливлення викриття її учасників правоохоронними органами. Зокрема, розробив засоби шифрування розмов під час спілкування між собою учасниками організованої групи за допомогою засобів стільникового зв`язку. Телефонні розмови велися в короткій і прихованій формі, із застосуванням умовних фраз та словосполучень; виконував роль із забезпечення конспірації та уникнення викриття протиправної діяльності учасників злочинної групи, зокрема, шляхом здійснення пошуку та встановлення зв`язків із посадовими особами правоохоронних та інших державних органів.

2. ОСОБА_9 , як виконавець організованої групи, згідно розподілених ОСОБА_7 , як організатором функцій: виконував вказівки та доручення ОСОБА_7 пов`язані із незаконною діяльністю групи; разом з іншими учасниками організованої групи, виконуючи роль виконавця, брав участь у вчинюваних злочинною групою злочинах; дотримувалася загальновизнаних керівником організованої групи правил поведінки; брав активну участь у вчинюваних злочинною групою злочинах; забезпечував необхідним технічним та вантажним транспортом (вантажні автомобілі, екскаватор) для здійснення незаконного видобування, завантаження, транспортування, відвантаження та переробку незаконно видобутого суглинку; розробив маршрути руху вантажним транспортних засобів до місця незаконного видобування корисних копалин та маршрути руху повернення до цегельного заводу; здійснював контроль за місцем видобування корисних копалин, їх подальше транспортування до цегельного заводу, переміщення до пресувального станка; здійснював контроль виробництва цегли із незаконно видобутих корисних копалин, а саме: підбір персоналу, навчання персоналу, контроль за дотримання технології виробництва цегли; здійснював контроль за діяльністю учасників-працівників заводу, які залучалися до видобування, переробку і збут готової продукції; підбір та спілкування з виконавцями, які безпосередньо здійснювали незаконним видобуток корисних копалин; одержував грошові кошти від незаконної діяльності.

3. ОСОБА_10 як виконавець організованої групи, згідно розподілених ОСОБА_7 , як організатором функцій: виконувала вказівки та доручення ОСОБА_7 , пов`язані із незаконною діяльністю групи; разом з іншими учасниками організованої групи, виконуючи роль виконавця, брала безпосередню участь у вчинюваних злочинною групою злочинах; дотримувалася загально визначених керівником організованої групи правил поведінки; вела облік незаконно видобутих корисних копалин, а саме кількість завантажених автомобілів, які прибували на цегельний завод, уточнювала кількість незаконно видобутої сировини у безпосередніх виконавців; відповідала за ведення чорнових записів щодо кількості фактично видобутої корисної копалини, виготовленої та реалізованої цегли для подальшого інформування організатора ОСОБА_7 ; здійснювала нарахування та видачу заробітної плати працівникам цегельного заводу; одержувала грошові кошти від незаконної діяльності.

4. ОСОБА_4 як виконавець організованої групи, згідно розподілених ОСОБА_7 як організатором функцій: виконував вказівки та доручення ОСОБА_7 пов`язані із незаконною діяльністю групи; разом з іншими учасниками організованої групи, виконуючи роль виконавця, брав участь у вчинюваних злочинною групою злочинах; дотримувалася загальновизнаних керівником організованої групи правил поведінки; брав активну участь у вчинюваних злочинною групою злочинах; безпосередньо видобував корисні копалини, а саме здійснював транспортування до місця незаконного видобування, наглядав за кількістю навантаження сировиною та здійснював перевезення незаконно видобутих корисних копалин до цегельного заводу та вивантаження на території; відповідав за справність транспортних засобів необхідних для вчинення злочинної діяльності, їх ремонт, визначав кількість необхідних паливо-мастильних матеріалів для їх безперебійної роботи направленої на незаконне видобування корисних копалин; дотримувався складених маршрутів руху під час транспортування незаконно видобутої сировини з метою недопущення зупинки транспортного контролюючими органами державної влади; одержував грошові кошти від незаконної діяльності.

Виконавши необхідні підготовчі дії згідно раніше визначено плану злочинних дій, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, приступили до безпосереднього його виконання.

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.05.2024 ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у порушення встановлених правил охорони та використання надр, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, організував та очолив стійке злочинне об`єднання організовану групу, до складу якої як виконавців залучив ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_4 та особу ОСОБА_12 , який не був обізнаний зі злочинним умислом організованої злочинної групи, з метою вчинення незаконного видобування корисних копалин місцевого значення сильнокарбонатного важкого суглинку у значних розмірах на земельній ділянці (в межах родовища Мало-Ходачківського корисних копалин) в с. Малий Ходачків, Тернопільського району, Тернопільської області на території земельної ділянки, яка знаходиться біля земельних ділянок із кадастровими номерами :02:001:0183, :02:001:1819, :02:001:0477, :02:001:0228, :02:001:0212, :02:001:0482 неподалік автомобільної дороги Т-20-02.

Водночас, в порушення вищевказаних вимог, організована група, до складу якої увійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 самовільно, без отримання спеціального дозволу(ліцензії) на користування надрами, без акту про надання гірничого відводу, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, без сплати рентних платежів за користування надрами за видобуту корисну копалину до відповідних бюджетів, без здійснення орендної плати за користування земельною ділянкою в зоні видобутку, за допомогою заздалегідь підготовленого спеціального та вантажного транспортних засобів систематично здійснювали незаконне видобування корисних копалин місцевого значення, за наступних обставин.

Організувавши вказаних осіб у стійке злочинне угрупування, організатор ОСОБА_7 розробив і довів до усіх учасників організованої групи план злочинної діяльності з розподілом функцій і ролей кожного учасника, що полягав у визначенні місця незаконного видобутку суглинку на території земельної ділянки (в межах родовища Мало-Ходачківського корисних копалин), яка знаходиться поблизу с. Малий Ходачків Великобірківської ОТГ Тернопільського району, подальшого видобутку, який полягав у застосуванні екскаватора з написом на борту «ЭО-4321» реєстраційний номер НОМЕР_1 та завантаження незаконно видобутого суглинку на автомобіль марки «КРАЗ» самоскид, жовтого кольору без реєстраційних номерів без відповідних номерів, автомобіль марки КРАЗ, кабіна якого зеленого кольору, кузов жовтого кольору, без номерних знаків, написи на табличці У7А, 850550, 70805783, тип т/з 65055-02, двигун ЯМ3238АЕ2-21, № НОМЕР_2 , А000UAМТ02: НОМЕР_3 та його транспортування до місця зберігання на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області, де здійснювалось уже у свою чергу виготовлення, із незаконно видобутого суглинку, цегли із маркування М-100 та подальший продаж її за готівкові та безготівкові кошти юридичним та фізичним особам на території Тернопільської та сусідніх областей.

Зокрема, 15.06.2024 в період часу з 08:00 по 16:30 за вказівкою ОСОБА_7 переданою через ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний зі злочинним умислом організованої групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне видобування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 10 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області.

Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_10 зазначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин - суглинку та подала звіт ОСОБА_7 про виконану роботу.

Надалі, продовжуючи єдиний злочинний умисел на видобування корисних копалин, за вказівкою ОСОБА_7 переданою через ОСОБА_9 , 18.06.2024 в період часу з 11:50 по 15:40 ОСОБА_4 та ОСОБА_12 за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 7 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_10 заначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_7 про виконану роботу.

Крім цього, 06.09.2024 в період часу з 20:20 по 22:40 за вказівкою ОСОБА_7 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 8 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_10 заначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_7 про виконану роботу.

Надалі, 08.09.2024 в період часу з 10:30 по 16:30 за вказівкою ОСОБА_7 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 15 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_10 заначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_7 .

Після цього, 09.09.2024 в період часу з 09:00 по 18:10 за вказівкою ОСОБА_7 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 11 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_10 заначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_7 .

Надалі, 10.09.2024 в період часу з 09:15 по 18:15 за вказівкою ОСОБА_7 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 18 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_10 заначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_7 .

Після цього, 11.09.2024 в період часу з 08:10 по 18:10 за вказівкою ОСОБА_7 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 15 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_10 заначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_7 .

Надалі, 12.09.2024 в період часу з 10:30 по 18:30 за вказівкою ОСОБА_7 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 12 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_10 заначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_7 .

Крім цього, 13.09.2024 в період часу з 08:40 по 13:50 за вказівкою ОСОБА_7 переданою через ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, за допомогою спеціальної техніки здійснили незаконне добування суглинку на території родовища Мало-Ходачківське та здійснили доставку його, в загальному 2 вантажних автомобілів, на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області. Після завершення вчинення даних дій, ОСОБА_10 заначила у звіті кількість видобутих та доставлених на завод корисних копалин та подала звіт ОСОБА_7 .

Таким чиним, у вище вказаний період часу виконавець ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний з планом організованої злочинної групи, на виконання вказівки ОСОБА_7 , висловленої ОСОБА_9 в межах родовища Мало-Ходачківського в с. Малий Ходачків, Тернопільського району, Тернопільської області на території земельної ділянки, яка знаходиться біля земельних ділянок із кадастровими номерами :02:001:0183, :02:001:1819, :02:001:0477, :02:001:0228, :02:001:0212, :02:001:0482 неподалік автомобільної дороги Т-20-02 за допомогою спеціальної техніки (автомобіль марки «КРАЗ» самоскид, жовтого кольору без реєстраційних номерів без відповідних номерів, автомобіль марки КРАЗ, кабіна якого зеленого кольору, кузов жовтого кольору, без номерних знаків, написи на табличці У7А, 850550, 70805783, тип т/з 65055-02, двигун ЯМ3238АЕ2-21, № НОМЕР_2 , А000UAМТ02: НОМЕР_3 та екскаватора з написом на борту «ЭО-4321» реєстраційний номер НОМЕР_1 ) здійснили незаконне видобування корисних копалин місцевого значення суглинку об`ємом 577,802 м3 вартістю 58 184, 66 гривень та доставку вказаних корисних копалин (в загальному близько 100 вантажних автомобілів) на територію цегельного заводу, що за адресою с. Малий Ходачків, вул. Володимира Великого, 2, Тернопільського району, Тернопільської області, де надалі здійснювалося виготовлення із незаконно видобутого суглинку цегли з метою її подальшої реалізації фізичним та юридичним особам. У свою чергу та в результаті незаконного видобування корисних копалин суглинку, виконавець ОСОБА_10 проводила облік та відображення у відповідних звітах кількість видобутих та доставлених на завод по виготовленню цегли, кількість видобутих корисних копалин, які за вказівкою організатора ОСОБА_7 подавала йому для відома та контролю.

Внаслідок вищевказаних незаконних дій організованої злочинної групи у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 які у період з 08.08.2024 по 17.10.2024 на території земельної ділянки, яка знаходиться біля земельних ділянок із кадастровими номерами :02:001:0183, :02:001:1819, :02:001:0477, :02:001:0228, :02:001:0212, :02:001:0482, що розташована в с. Малий Ходачків, Тернопільського району незаконно, тобто без наявності відповідних дозвільних документів (ліцензії) здійснили видобуток корисних копалин місцевого значення сильно карбонатного важкого суглинку в обсязі 577,80 м3, вартістю 58 184,58 гривень, заподіявши внаслідок самовільного користування надрами державі, в особі Великобірківської ОТГ Тернопільського району матеріальний збиток на суму 520 021,80 гривень.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0000066 від 13.05.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

28.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

Слідчий вказує, що підставою застосування стосовно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого злочину, за який відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: п.1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п.2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п.3 незаконно впливати на свідків, спеціалістів, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; п.4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне провадження у якому підозрюється.

На переконання слідчого наявність вказаних ризиків свідчить про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий також зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, на даний час задокументовано, що організована злочинна група вчиненими протизаконними діями спричинили державі, в особі Великобірківської ОТГ Тернопільського району матеріальний збиток на суму 520 021,80 гривень.

Відтак, з урахуванням вищенаведених ризиків, тяжкості злочину, санкції, яка загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, розмір застави який забезпечить його належну поведінку та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, визначених КПК, повинен становити 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання ризикам передбачених ст. 177 КПК України, слідчий просить клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з визначенням суми застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 грн та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 з приводу задоволення клопотання заперечив та зазначив, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_4 не мав умислу на вчинення кримінального правопорушення, так як був найманим працівником, працював водієм та про незаконне видобування корисних копалин йому не було відомо. При цьому, підозрюваний не заперечує факти видобутку корисних копалин, однак, що це було незаконно він не знав, оскільки місце видобутку було на території цегельного заводу. Також захисник вважає, що ризики заявлені у клопотанні не доведені належними та допустимими доказами. Водночас ОСОБА_4 сприяє органу досудового розслідування та надає покази. З огляду на викладене просив застосувати щодо ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або заставу у розмірі менше половини 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки заявлений слідчим у клопотанні розмір застави для ОСОБА_4 є завідомо непомірний.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000066 від 13.05.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 240 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 28.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України, тобто у незаконному видобутку корисних копалин місцевого значення, вчинених організованою групою осіб у значному розмірі, вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-рапорт оперуповноваженого УСР в Тернопільській області ДСР НПУ від 08.05.2024 про виявлення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України;

-протокол обшуку від 17.10.2024 на території цегельного заводу, що за адресою АДРЕСА_3 та прилеглої земельної ділянки із кадастровим номером 102:02:001:0079 за місцем відвантаження, зберігання та переробки у готову цегельну продукцію суглинку. Під час обшуку виявлено та вилучено мобільні телефони, незаконно видобутий суглинок та готову цегельну продукцію;

-протокол огляду від 17.10.2024 Мало-Ходачківського родовища корисних копалин, згідно якого на місці незаконного видобування корисних копалин виявлено було ОСОБА_4 та ОСОБА_12 та вантажного автомобіля марки КРАЗ, кабіна якого зеленого кольору, кузов жовтого кольору, без номерних знаків та екскаватора з написом на борту «ЭО-4321»;

-протоколи допиту свідка ОСОБА_14 від 05.11.2024, ОСОБА_15 від 05.11.2024, Козодаєвої від 06.11.2024, ОСОБА_16 від 06.11.2024, ОСОБА_17 від 07.11.2024, ОСОБА_18 від 13.11.2024, ОСОБА_19 від 21.01.2025, ;

-висновок земельно-технічної експертизи № 818/24-22 від 16.01.2025, яким встановлено об`єми видобутої породи у 577,802 м3;

-протокол огляду від 20.11.2024, автомобіля марки КРАЗ, кабіна якого зеленого кольору, кузов жовтого кольору, без номерних знаків;

-протокол огляду від 20.11.2024, автомобіля марки КРАЗ, самоскиду, жовтого кольору, без реєстраційних номерів;

-висновок судової експертизи ґрунтів № СЕ-19/109-24/16896-ФХД від 24.01.2025, згідно якої зразки черепно-цегляної сировини є ґрунтом, а саме сильнокарбонатним важким суглинком;

-висновок судової експертизи ґрунтів № СЕ-19/109-24/15503-ФХД від 24.01.2025, згідно якого зразки черепно-цегляної сировини є ґрунтом, а саме сильнокарбонатним важким суглинком;

-висновок товарознавчої експертизи від 13.03.2025 № СЕ-19/120-25/2030-ТВ, згідно якого вартість видобутої глини 577,802 м3 становить 58184,66 грн.;

-висновок судової експертизи інженерно-екологічної експертизи від 13.03.2025 № 293/25-28, згідно якої розмір збитків завданих державі внаслідок самовільного видобування корисних копалин місцевого значення (суглинку) на території родовища Мало-Ходачківське за період часу із 08.08.2024 по 17.10.2024 становить 520 021, 80 грн;

-протоколи проведення негласних слідчих (розшукових дії) зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж від 22.01.2025, 11.11.2024;

-протокол огляду від 06.11.2024 мобільного телефону «B1 Pro», який належить ОСОБА_4 , де виявлено переписки з приводу поїздок в кар`єр та транспортування видобутої глини до території цегельного заводу

-протокол проведення негласних слідчих (розшукових дії) спостереження за місцем від 12.08.2024, 09.01.2025;

-протоколи огляду від 06.11.2024, 16.11.2024, 02.12.2024, 03.12.2024, мобільних телефонів, де виявлено переписки з приводу видобування глини та виробничих процесів цегельного заводу.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

При цьому слідчий суддя відзначає, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Так, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

З огляду на вищенаведене та те, що сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри, а також беручи до уваги надане ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, спеціалістів, експертів та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; що виправдовує застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Відповідно альтернативної міри покарання немає. Відтак, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний ОСОБА_4 може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування

Крім того, як зазначено у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови), ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Обґрунтовуючи необхідність застосування підозрюваному виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати, і правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справах «Москаленко проти України», від 20.05.2010, «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Ризиком того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на свідків, спеціалістів, експертів та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, є те, що на даний час решта учасників організованої групи слідством встановлюються та залишаються не допитаними, відтак ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе як особисто так і через третіх осіб, незаконно впливати на свідків, підозрюваних з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, узгоджувати їх подальші дії, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що негативним чином впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві і послідовні показання у ході досудового розслідування та можливого судового розгляду.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як свідки, спеціалісти, експерти та інші підозрювані, ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Слідчий суддя також бере до уваги, що на даний час органом досудового розслідування проведено ряд слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню. Наявні дані кримінального провадження вказують на наявність інших, невстановлених на даний час, епізодів злочинної діяльності, пов`язаної із незаконним видобуванням корисних копалин, та причетність до вказаних злочинів, окрім ОСОБА_4 , інших осіб, у тому числі які не встановлені на даний час. У зв`язку із цим органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед місцезнаходження бухгалтерської документації, комп`ютерної техніки, іншої документації щодо здійснення злочинної діяльності, розрахункових та платіжних документів.

З огляду на вищезазначене слідчий суддя вважає доведеним ризик, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукану на даний бухгалтерську документацію, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, насамперед встановлення повного об`єму видобутих корисних копалин та викриття інших осіб, причетних до цієї незаконного діяльності, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань, визначених ст.2 КПК України.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання слідчого у клопотанні та прокурора у судовому засіданні на ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється є недоведеними, оскільки слідчому судді не надано жодних доказів на підтвердження обставин зазначених у клопотанні на обґрунтування даних ризиків.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зауважує, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що останній уродженець смт. Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із вищою освітою, не одружений, офіційно не працює, раніше не судимий.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, визначені у ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання ним покладених обов`язків.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав виправдане задля забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких кримінальних правопорушень.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою не встановлено.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно вимогам, визначених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно матеріалів доданих до клопотання вбачається, що в даному кримінальному провадженні 28.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України.

Відтак саме з 28.03.2025 слід виходити при обрахуванні строку досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000066 від 13.05.2024 та відповідно при обчислення строку тримання під вартою.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 240 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами.

Згідно із п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , встановлений в судовому засіданні майновий стан останнього, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у вигляді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі буде дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження, а саме запобігання встановленим ризикам та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження, а саме запобігти встановленим ризикам та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 206, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши підозрюваного під варту негайно у залі суду.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні №0000066 за ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.03.2025.

У випадку внесення застави, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з під варти та покласти на нього обов`язки передбачені статтею 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали та обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 23 год. 59 хв. 28.05.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03.04.2025 о 13 год. 40 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1