Справа № 159/1503/25
Провадження № 1-кс/159/529/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 09.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000324 від 09.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що метою накладення арешту на транспортний засіб, який вилучений 08.03.2025 під час огляду місця події за адресою: вул. Миру, с. Сомин, Ковельський район, Волинська область, є наявність достатніх підстав вважати, що автомобіль відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України. А незастосування арешту може призвести до пошкодження, псування, зникнення чи втрати речових доказів.

В судове засідання слідчий, прокурор, не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 08.03.2025 близько 17:30 год водій ОСОБА_5 , рухаючись за кермом транспортного засобу марки "Рено мастер", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , біля магазину «Магазин» що у с. Сомин по вул. Незалежності 13, здаючи назад не впевнившись що позаду ТЗ немає ніякої перешкоди здійснив наїзд на ОСОБА_6 , яка проходила позаду автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому с/з лівої ключиці, відкритий перелом медіального надвиростка правої стегнової кістки без зміщення, рвана рана с/з правового стегна. Госпіталізована у травматологічне відділення.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч. ч. 1,4 ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2025 за № 0000324, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

08.03.2025 в період часу з 19:03 год до 21:30 год з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення проведено огляд місця події в ході якого було зафіксовано обстановку та в подальшому було вилучено автомобіль «Renault Master», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору, який поміщено на спеціалізований майданчик зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що в м. Ковель по вулиці Заводській 2а.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п.1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до п. п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, або третіх осіб, як арешт майна.

За викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах слідчим не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки накладення арешту на транспортний засіб явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна і завданням цього кримінального провадження.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна задоволенню не підлягає, у зв`язку з недоведеністю необхідності накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000324 від 09.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1