Справа № 202/795/25
Провадження № 1-кс/202/673/2025
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001458 від 30.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001458 від 30.11.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпровською Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

Згідно з матеріалами клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000457, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, 04.09.2024 проведено санкціонований обшук за місцем реєстрації та проживання військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на прізвисько « ОСОБА_6 », за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено боєприпаси та вибухові пристрої, який тривалий час замається постачанням зброї з території бойових дій на територію Дніпропетровської області і передає невстановленим особам для її збуту.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що на території м. Дніпро особа на прізвисько « ОСОБА_6 » підтримує тісні стосунки з іншими військовослужбовцями, які забезпечують доставку зброї, боєприпасів та вибухівки до м. Дніпра, яку в подальшому або збувають по договірній ціні, або обмінюють на наркотичні засоби чи психотропні речовини.

21.01.2025 до СУ ГУНП в Дніпропетровській області надійшло інформування УСР в Дніпропетровській області ДСР Національної поліції України про те, що в м. Кам`янське, Дніпропетровської області ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скуповують у військовослужбовців різну зброю, в тому числі і у військовослужбовця на прізвисько « ОСОБА_6 », яка поставляється з території бойових дій.

Також встановлено, що ОСОБА_7 , поблизу будинку, де проживає, самовільно встановив гаражні приміщення, які розташовані на території м. Кам`янське навпроти будинку № 45 по вулиці Айвазовського за географічними координатами 48.5110969,34.5933656 (має напис коричневою краскою 2ТК-Г) та 48.5106918,34.5933898 (має напис коричневою краскою 14ТК/Г), в яких зберігається вогнепальна зброя та наркотичні речовини.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме:допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 ; протоколом обшуку від 04.09.2024 під час якого виявлено та вилучено вогнепальну зброю та боєприпаси; висновками судових експертиз зброї.

23.01.2025 на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , ході якого було виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон iPhone 16, у чохлі без пошкоджень, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім.картою НОМЕР_3 ;

- Мобільний телефон iPhone 13 ProMax, без пошкоджень, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з сім.картами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , поміщено до спеціального пакету PSP0019494;

- Грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 10 шт., на загальну суму 1000 доларів США: QA48288935A, PD81879688C, PB11422715M, PD81879695C, PD98098356C, PF00193133P, LE21747863A, PC91292438C, PJ65503348B, PE48788530D, поміщено спец.пакету PSP0019495;

- Банківські картки: ПриватБанк: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , Монобанк: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , Bankpolski: НОМЕР_13 , поміщено до паперового конверту;

- Ноутбук MacBookAir M1, S/N C02FNBWJQ6L7 та кабель живлення, поміщено до спец. пакету PSP3030495.

Все вище перераховане постановою слідчого від 23.01.2025 року визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Представник власника майна у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з ст. 107 КПК України за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані предмети. відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище огляду майно може бути використане у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме зазначеного вище речового доказу, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речового доказу) виникає ризик його знищення або переховування, тощо.

З метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Наведене зумовило слідчого звернутися із клопотанням до слідчого судді.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України визначено обов`язковим додатковим покаранням конфіскацію майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Перелік майна, яке підлягає конфіскації, наведений у ч. 1 ст. 49 КВК України, згідно з якою конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує положення ч. 5 ст. 170 КПК України, відповідно до якої арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Розумність та співрозмірність обмеження права власності, на думку слідчого судді, відповідає завданням цього кримінального провадження, ураховуючи його стадію та визначення конфіскації майна як безальтернативного виду покарання у санкції інкримінованої статті.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчий, в обгрунтування клопотання про арешт майна, додав до клопотання постанову про визнання речовими доказами від 23.01.2025 року, відповідно до якої вищевказане майно визнано речовими доказами у цьому кримінальному проваджені.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, а також з метою конфіскації майна як виду покарання, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведеного за адресою: АДРЕСА_2 :

- Мобільний телефон iPhone 16, у чохлі без пошкоджень, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім.картою НОМЕР_3 ;

- Мобільний телефон iPhone 13 ProMax, без пошкоджень, imei1: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , з сім.картами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , поміщено до спеціального пакету PSP0019494;

- Грошові кошти номіналом 100 доларів США, у кількості 10 шт., на загальну суму 1000 доларів США: QA48288935A, PD81879688C, PB11422715M, PD81879695C, PD98098356C, PF00193133P, LE21747863A, PC91292438C, PJ65503348B, PE48788530D, поміщено спец.пакету PSP0019495;

- Банківські картки: ПриватБанк: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , Монобанк: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , Bankpolski: НОМЕР_13 , поміщено до паперового конверту;

- Ноутбук MacBookAir M1, S/N C02FNBWJQ6L7 та кабель живлення, поміщено до спец. пакету PSP3030495.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1