Справа № 201/7759/20
Провадження № 1-кп/0203/325/2025
У Х В А Л А

21.03.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 21.01.2020 року відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор в судовому засідання звернувся із клопотаннями про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які обґрунтовані тим, що останні підозрюються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених організованою групою, ризики, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, які стосується обвинуваченого ОСОБА_11 , та ризики передбачені п.п.1,3,4,5 ст.177 КПК України, які стосуються обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , на теперішній час не зникли. Обвинувачені можуть переховуватися від суду, оскільки обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину та усвідомлюють, що, у разі визнання винними, їм може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; можуть незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки їм відоме місце роботи та мешкання потерпілої, а свідки в судовому засіданні ще не допитані; не маючи постійного джерела доходів обвинувачені можуть знов вчинити з корисливих мотивів інші кримінальні правопорушення, приймаючи до уваги їх згоду на участь у спільному вчинені у складі організованої групи тяжких та особливо тяжких злочинів саме з корисних мотивів, а також те, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності. На теперішній час відносно ОСОБА_10 здійснюється судовий розгляд за обвинуваченням останнього у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. Ризик перешкоджання обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом навмисного затягування судового розгляду, підтверджується їх поведінкою під час судового розгляду даного кримінального провадження Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, під час якого за порушення порядку та невиконання розпоряджень головуючого їх неодноразово видаляли з зали судового засідання.

Також прокурор зазначив, що запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки не зможуть забезпечити реальне запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п.1,3,4,5 ст.177 КПК України. Просив продовжити раніше застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на 60 днів, із визначенням ОСОБА_11 та ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805200 гривень, а ОСОБА_10 та ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757000 гривень, який був визначений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27.02.2025.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведені зазначені у клопотанні ризики. Клопотання не відрізняється від поданих раніше, але ризики з часом зменшуються. ОСОБА_9 вже тривалий час перебуває під вартою, має міцні соціальні зв`язки, місце мешкання. Зауважила, що тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою такий тривалий термін. Просила залишити клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без задоволення та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_5 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження її підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила змінити останньому запобіжний захід на більш м`який, а саме на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника та пояснив, що слідчий ізолятор, в якому він утримується, не має бомбосховища та захисту від радіації.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 , адвокат ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ризики, які зазначені у клопотанні є стандартними. ОСОБА_10 не має наміру переховуватися від суду, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, що забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_6 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що прокурором не доведені ризики, які зазначені у клопотанні, а лише перелічені. Прокурор зазначає ті самі ризики протягом всього часу розгляду справи, але з часом вони зменшуються, про що зазначає в своїх рішеннях ЕСПЛ. Просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави до розумного розміру.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи прокурора про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави був неодноразово продовжений останній раз ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 січня 2025 року до 23 березня 2025 року включно.

При оцінці продовження існування наведених прокурором ризиків щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , суд приходить до висновку, що вказані ризики, які враховані при застосуванні та подальшого продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 393, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років. ОСОБА_11 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу.

ОСОБА_11 може переховуватися від суду, приймаючи до уваги суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів; може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_11 не має постійного місця роботи та джерела доходу, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_11 у готуванні втечі з-під варти іншого підозрюваного, який утримувався у ДУ «Державна установа виконання покарання № 4» за матеріальну винагороду, запропоновану останнім.

При оцінці продовження існування наведених прокурором ризиків, щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд приходить до висновку, що вказані ризики, які враховані при застосуванні та подальшому продовженні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися і продовжують існувати, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 189 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років. Обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи і джерела доходу, раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що останні схильні до вчинення кримінальних правопорушень. Суд вважає, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, приймаючи до уваги суворість покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів; можуть незаконно впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні. Окрім того, суд бере до уваги надану у клопотанні прокурора інформацію, щодо негативної поведінки обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час судового розгляду даного кримінального провадження у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, під час якого за порушення порядку та невиконання розпоряджень головуючого їх неодноразово видаляли з зали судового засідання. Все це свідчить про наявність ризику щодо можливого перешкоджання обвинуваченими розгляду кримінального провадження іншим чином.

Таким чином, суд погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , та ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Поряд із цим, в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої по даній справі, тому звільнення з-під варти ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суперечитиме завданням визначеним кримінальним законодавством.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

При цьому, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

Тому, за наведених вище обставин, суд приходить до переконання, що застосування до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із тримання під вартою, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, та не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

На даний час кваліфікація дій обвинувачених не змінилася, як і не встановлено жодних обставин, які б свідчили про зменшення врахованих при вирішення питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризиків або ж втрату ними актуальності.

Стосовно доводів захисників щодо тривалого перебування обвинувачених під вартою, необхідно зазначити, що продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі «Самойлович проти України» від 16 травня 2013 року, яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».

З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити обвинуваченим строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану обвинувачених та їх особистостей, встановлених ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5, ч.1 ст.177 КПК України, а також факту того, що обвинувачені тривалий час не вносять визначену заставу, що свідчить про її непомірність, суд вважає, що розмір застави слід зменшити та застава в 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти вищевказаним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 19 травня 2025 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками та іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 19 травня 2025 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч), із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками та іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 19 травня 2025 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками та іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - до 19 травня 2025 року включно, із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками та іншим обвинуваченим у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Суддя ОСОБА_1