Справа № 135/239/22
Провадження № 1-кп/147/4/25
УХВАЛА

04 лютого 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених, адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 02.06.2021, про обвинувачення:

ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч.2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_9 у вчиненнi кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненнi кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_13 у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненнi кримiнального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області перебуває дане кримінальне провадження.

04.02.2025 прокурором було подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна. Окрім того, обвинувачений ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, тому він може без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та під загрозою суворої міри покарання здійснити спроби переховуватися від суду. Також, здобуті під час досудового розслідування докази дають підстави вважати, що ОСОБА_8 та його спільники діяли у співучасті з іншими особами, тому він може незаконно впливати на інших причетних осіб або свідків.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Останній не має стійких соціальних зв`язків, а тому він може у будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Також обвинувачений може незаконно впливати на інших причетних осіб та свідків у кримінальному провадженні. Окрім того, ОСОБА_6 07.08.2020 судимий Ладижинським міським судом за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та належних висновків не зробив і знову скоїв злочин у сфері обігу наркотичних речовин, що свідчить про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, а тому він у будь-який момент без зайвих труднощів може покинути місце свого проживання, під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснювати спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Прокурор також зазначив, що здобуті докази дають підстави вважати, що обвинувачений та його спільники діяли у співучасті з іншими особами, а тому ОСОБА_7 може незаконно впливати на інших причетних осіб або свідків у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження дії запобіжних заходів відносно обвинувачених строком на 2 місяці з покладенням відповідних обов`язків, оскільки ризики, передбачені КПК України, не зникли, обставини не змінилися.

Обвинувачений ОСОБА_8 при вирішенні клопотання по суті поклався на розсуд суду. Також не заперечив проти розгляду клопотання прокурора без участі захисника, про що подав письмову заяву.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_11 , при вирішенні клопотання прокурора поклалися на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 також при вирішенні клопотання по суті поклався на розсуд суду та не заперечив проти розгляду клопотання прокурора без участі його захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання продовження запобіжного заходу, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «К.Г. проти Німеччини», «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Також суд зазначає, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст.177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинувачених.

Встановлено, що ухвалою суду від 10.12.2024 продовжено обвинуваченим - ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 08.02.2025 включно. Також, зобов`язано обвинувачених прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Відповідно до частини 2 статті 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Окрім того, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Тобто, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів та враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненнi кримiнального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненнi кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненнi кримiнальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307, ч. 3 ст. 311 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими злочинами (ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України) та особливо тяжким злочином (ч. 3 ст. 307 КК України). Тому, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинувачених переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Щодо існування ризику незаконно впливати на свідків, суд враховує, що на даний час цей ризик не зменшився та продовжує існувати, оскільки всі свідки наразі судом не допитані. Окрім того, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Таким чином, суд при вирішенні клопотання погоджується з прокурором, що наведені ризики є дійсними та триваючими, і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який, оскільки обраний запобіжний захід забезпечує належну процесуальні поведінку останніх.

На переконання суду застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж домашній арешт, для запобігання встановленим ризикам не буде достатнім і не зможе забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби - продовженню на термін 2 (два) місяці.

Дане рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись статтями 176-178, 181, 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., що полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 05.04.2025 включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., що полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 05.04.2025 включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., що полягає в забороні обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 05.04.2025 включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 прибувати за викликом до суду невідкладно; повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за їх поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них обов`язків.

В разі невиконання обов`язків, до обвинувачених може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

У судовому засіданні оголосити перерву до 09- 00 год. 12 лютого 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Виконання ухвали, в частині продовження дії запобіжного заходу, доручити органам Національної поліції.

Контроль за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу може бути оскаржено в частині вирішення питання щодо запобіжного заходу протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 15.45 год. 04.02.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3