Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1247/15-к
Номер провадження №11-п/4805/120/25
Категорія ст. 34 КПК України Доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши подання голови Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 щодо вирішення питання про направлення для розгляду до іншого суду кримінального провадження №0000851 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -

встановила:

В поданні голови Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 порушується питання про направлення кримінального провадження до іншого суду у зв`язку з неможливістю утворення складу суду.

Розглянувши матеріали провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.

В провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебуває кримінальне провадження №0000851 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 року призначення не відбулося, не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.

Як вбачається з подання та протоколу у суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 відсутня спеціалізація.

Суддя ОСОБА_15 перебуває у відрядженні до 17.09.2025 року.

Суддя ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 слухали поєднану справу, яка виключає розгляд поточної.

Суддя ОСОБА_19 перебуває у відпустці до 11.05.2025 року.

Суддя ОСОБА_20 вже призначена.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. У випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних справ.

Одночасно, судді з визначенням певної спеціалізацією не звільняються від виконання обов`язків судді відповідної інстанції, проте, здійснення ними таких повноважень ураховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення. Крім того, судді однієї спеціалізації не обмежені розглядати лише конкретні категорії справ.

Частиною 4 статті 35 КПК України не передбачене врахування спеціалізації судді при визначенні складу судової колегії для розгляду конкретного кримінального провадження. Відтак процесуальних підстав для заявлення самовідводів суддями інших спеціалізацій, які входять до складу колегії у конкретній справі не існує.

Окрім того, передавання кримінальної справи до іншого суду не є гарантією того, що в тому суді, до якого її буде передано, може буде утворити судову колегії для конкретного провадження з суддів, що входять до складу певної спеціалізації.

Підпунктом 2.3.10 пункту 2.3 Положення про АСДС ( у редакції рішення Ради суддів України від 15 вересня 2016 року № 58) встановлено, що збори суддів відповідного суду мають право запроваджувати спеціалізацію суддів з розгляду конкретних судових справ.

Водночас, підпунктом 2.3.21 пункту 2.3 Положення про АСДС передбачено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, в яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями. Це означає, що в суді, в якому рішенням загальних зборів суддів визначено спеціалізацію суддів, у випадку, коли її застосування неможливе, автоматизований розподіл судових справ повинен здійснюватися між усіма суддями незалежно від їхньої спеціалізації. Іншими словами, застосовується принцип універсальності суддів, які можуть бути залучені до розгляду будь-якого провадження, яке відповідає предмету відання загального суду.

При застосуванні правил внутрішньої спеціалізації суддів потрібно виходити з єдності правового статусу судді, що передбачає можливість здійснення ним правосуддя у будь-якій справі, віднесеній до юрисдикції конкретного суду (за винятком тих випадків, що прямо передбачено законом).

Крім того, з аналогічних питань у рішенні від 17 листопада 2020 року № 42 Рада суддів України висловлювала свою позицію про те, що можливість запровадження спеціалізації судді у місцевих загальних судах ґрунтується виключно на необхідності оптимізації роботи суду щодо розгляду конкретних категорій справ, і не може перешкоджати здійсненню кримінального провадження судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, та бути підставою для передачі кримінального провадження до інших судів.

Рішенням Ради суддів України від 11 червня 2021 року № 18 роз`яснено, що в суді, у якому рішенням загальних зборів суддів визначено спеціалізацію суддів, у випадках, коли неможливо утворити колегію з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної судової палати), визначення головуючого судді здійснюється з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної палати), а визначення суддів-членів колегії відбувається між усіма суддями незалежно від їхньої спеціалізації та належності їх до судових палат.

Також апеляційний суд враховує постанову Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі №537/1757/20 від 30.01.2025 р., у якій зазначено, що впровадження спеціалізації є правом суду, а не обов`язком.

Таким чином, вказані у поданні причини неможливості проведення автоматизованого розподілу кримінального провадження не можуть слугувати підставою для його направлення до іншого суду, а інші виняткові обставини направлення кримінального провадження з одного суду до іншого відсутні та про такі не йдеться у поданні.

На переконання колегії суддів, з подання не вбачається, що у цьому суді вичерпані усі можливості для формування складу суду для розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та не обґрунтовано неможливість вирішення зазначеного питання з використанням усіх засобів з організації діяльності та роботи суду.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що у Корольовському районному суді м.Житомира не вичерпано всі можливості для формування складу колегії для розгляду кримінального провадження, з урахуванням того, що в цьому суді загалом здійснює правосуддя 15 суддів та головуючий суддя вже визначений ( ОСОБА_20 ) з судової палати з розгляду кримінальних справ, то колегія суддів вважає, що подання слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 34 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Відмовити у задоволенні подання голови Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0000851 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України повернути для розгляду до Корольовського районного суду м.Житомира.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: