У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

«15» квітня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання старшого cлідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2025 року до суду надійшло клопотання старшого cлідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Свої вимоги слідчий обґрунтовує тим, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000228, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 03.06.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.5 ст.27, ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.369-2 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2022 року президент російської федерації направив до ради федерації звернення про використання збройних формувань російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено. Приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних формувань рф про вторгнення на територію суверенної України. Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зф рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі Чернігівської селищної територіальної громади Бердянського району Запорізької області. З метою відсічі військовій агресії, Указом Президента України ОСОБА_10 № 64/2022 від 24.02.2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена по даний час. Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, не пізніше 29.10.2024, громадянин України ОСОБА_5 , будучи командиром ДФТГ «Дніпровець - 1», яке входить до складу ДФТГ «Лівий Берег» використовуючи власні зв`язки та знайомства з посадовими особами ДФТГ «Лівий Берег», знаючи, що згідно п. 6 Положення «Про добровольчі формування територіальних громад» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1449, членство у ДФТГ не звільняє від обов`язку проходження строкової військової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, однак достеменно знаючи, що командування ДФТГ «Лівий Берег» та його структурних підрозділів має фактичну можливість забезпечити учаснику ДФТГ, в тому числі шляхом домовленостей з представниками ТЦК, ухилення від призову на військову службу, прийняв рішення про здійснення перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, шляхом зниження мобілізаційного потенціалу ЗС України та інших військових формувань. Зазначене рішення ОСОБА_5 мав реалізувати шляхом формального укладання військовозобов`язаними особами контракту з ДФТГ «Лівий Берег» або його структурними підрозділами без фактичного виконання такими особами цілей та завдань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також шляхом надання порад та вказівок щодо поведінки та дій таких осіб під час правового режиму воєнного стану, і як наслідок уникненні від призову на військову службу. При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що своїми діями перешкоджає законній діяльності структурним підрозділам ЗС України, зокрема територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК), в проведенні мобілізаційних заходів, що полягають в підготовці та накопиченні військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами військового часу. Діючи на виконання свого злочинного умислу ОСОБА_5 , за невстановлених органом досудового розслідування обставин, вступив у попередню змову з громадянами України ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , та заздалегідь домовився з ними про спільне вчинення даного кримінального правопорушення, завчасно домовившись з останніми про роль кожного з них під час його вчинення. Так, згідно досягнутих домовленостей та розподілених обов`язків, ОСОБА_11 забезпечувала пошук військовозобов`язаних громадян України, які в порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мають намір ухилитися від обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, та формально укладуть контракт з ДФТГ «Лівий Берег» або його структурними підрозділами, що надасть останнім можливість не бути призваними до ЗС України, шляхом забезпечення командним складом ДФТГ відповідної протекції. Так, в ході реалізації свого злочинного умислу та діючи згідно раніше досягнутих з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домовленостей, ОСОБА_11 , в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 30.05.2024, а також за невстановлених органом досудового розслідування обставин, познайомилась з громадянином України ОСОБА_12 , якому повідомила, що за грошову винагороду в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США може допомогти останньому з підписанням контракту з ДФТГ «Лівий Берег», що надасть йому можливість уникнути призову на військову службу в особливий період. В подальшому, 23.09.2024 близько 12 годин 43 хвилин, під час телефонної розмови ОСОБА_12 з ОСОБА_11 , остання повідомила про першочергову необхідність передачі їй означеної вище суми грошових коштів, для того щоб розпочати процедуру працевлаштування в ДФТГ «Лівий Берег», а також надала вказівку ОСОБА_12 щодо збору необхідних для цього документів. 24.09.2024 біля 14 годин 53 хвилин, громадянка України ОСОБА_11 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 22, біля входу до закладу громадського харчування «McDonald's» зустрілась з громадянином України ОСОБА_12 . В ході зустрічі ОСОБА_11 , переслідуючи корисливий мотив, а також маючи на меті здійснення перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань, шляхом зниження мобілізаційного потенціалу ЗС України та створенні умов для уникнення громадянами призову на військову службу, отримала від громадянина ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США за допомогу в підписанні останнім контракту з ДФТГ.Крім того, в ході зазначеної зустрічі, ОСОБА_11 надала поради ОСОБА_12 , щодо способів уникнути отримання повістки про прибуття до територіального центру комплектування військовозобов`язаних (далі - ТЦК), які полягали в наданні інструктажу щодо пересування містом власним автотранспортом, уникаючи місць загального скупчення людей та місць де потенційно можуть знаходитись співробітники поліції та ТЦК, а також повідомила, що їхньою кінцевою метою є формальне укладання відповідного контракту з ДФТГ «Лівий Берег», тобто без подальшої фактичної участі ОСОБА_12 у підготовці та виконанні завдань ІНФОРМАЦІЯ_1 , які покладені на вказане формування та фактичне уникнення останнім призову на військову службу до лав ЗС України у зв`язку із дружніми та сталими зв`язками керівництва (командування) ДФТГ «Лівий Берег» з військовослужбовцями ТЦК у м. Києві та Київській області. Крім того, в ході вказаної зустрічі ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_12 , що в подальшому, після формального підписання контракту з ДФТГ «Лівий Берег», останній матиме можливість виїжджати на відпочинок за кордон, під виглядом здійснення волонтерської діяльності, яку йому забезпечить командир ДФТГ «Лівий Берег» ОСОБА_5 , за відповідну грошову винагороду. В подальшому, 12.10.2024 біля 11 годин 53 хвилин, під час телефонної розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , остання повідомила, що командиру ДФТГ «Лівий Берег» ОСОБА_5 , відомо про домовленості між нею та ОСОБА_12 щодо формального укладання контракту з ДФТГ без фактичного виконання останнім обов`язків з територіальної оборони м. Києва. 16.10.2024 біля 09 години 51 хвилини, під час телефонної розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , остання повідомила, що надасть його номер мобільного телефону заступнику командира ДФТГ «Лівий Берег» - ОСОБА_4 , який в подальшому зателефонує ОСОБА_12 з приводу визначення конкретної дати для особистою зустрічі, а також повідомить про обставини подальшого укладання контракту з ДФТГ. В той же день, біля 12 годин 15 хвилин, ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_4 та під час телефонної розмови останній повідомив, що всі необхідні для укладання контракту документи підготовлені, а сам контракт буде укладений ОСОБА_12 з ДФТГ «Дніпровець - 1», яке входить до складу ДФТГ «Лівий Берег». 29.10.2024, о 13 годині 51 хвилині, ОСОБА_12 , діючи на виконання вказівок ОСОБА_4 та згідно раніше досягнутих домовленостей з останнім, прибув до штабу ДФТГ «Дніпровець-1», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дмитра Багалія, буд. №1. Зустрівшись за вищевказаною адресою з ОСОБА_4 , останній повідомив, що в цей день відбудеться знайомство ОСОБА_12 з командиром ДФТГ «Дніпровець-1» ОСОБА_5 , а контракт буде переданий ОСОБА_12 не пізніше 01 листопада 2024 року. Крім того, в ході розмови ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_12 про те, що командиру ДФТГ «Дніпровець-1» ОСОБА_5 , достеменно відомо про домовленості між ним та ОСОБА_12 щодо формального укладання контракту з ДФТГ без фактичного виконання останнім обов`язків з територіальної оборони м. Києва. В той же день, тобто 29.10.2024 біля 15 годин 17 хвилин, ОСОБА_12 знаходячись в підвальному приміщенні штабу ДФТГ «Дніпровець-1» за адресою: м. Київ, вул. Дмитра Багалія, буд. 1, зустрівся з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 провели інструктаж ОСОБА_12 щодо порядку пересування учасників ДФТГ по території України під час особливого періоду, закцентувавши увагу останнього на тому, що у випадку необхідності подорожі до інших областей України, останньому від ДФТГ буде надано відповідний лист на відрядження та будуть повідомлені відповідні паролі для безперешкодного проїзду через наявні блок-пости та пересування в комендантську годину. Крім того, ОСОБА_5 діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань зазначив, що пересування по території м. Києва та Київської області для ОСОБА_12 буде безперешкодним, оскільки на цій території співробітники ТЦК обізнані про нього, як командира ДФТГ «Лівий Берег» та учасників даного ДФТГ, у зв`язку з чим ОСОБА_12 не буде вручено повістку про явку до відповідного територіального центру комплектування військовозобов`язаних. Також, 09.01.2025 біля 11 годин 05 хвилин, ОСОБА_12 з метою отримання необхідної інформації для фіктивного працевлаштування до лав ДФТГ, прибув за адресою місцезнаходження штабу ДФТГ «Дніпровець-1», що розташований в м. Києві по вул. Дмитра Багалія, 1, де зустрівся з ОСОБА_5 . В ході зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_12 про те, що для подальшого фіктивного працевлаштування йому необхідно мати оновлені військово-облікові дані, згідно з вимогами чинного законодавства. Після чого, дізнавшись від ОСОБА_12 , що останній не оновлював військово-облікові дані, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період, прийняв рішення за грошову винагороду в розмірі 200 доларів США, надати сприяння ОСОБА_12 , у внесенні відповідних даних з метою оновлення військово-облікових документів. В подальшому, того ж дня, біля 18 години 18 хвилин, громадянин України ОСОБА_12 , використовуючи власний мобільний телефон з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував громадянину України ОСОБА_5 та надав останньому свою згоду на оновлення ОСОБА_5 своїх військово-облікових документів. У свою чергу, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та розуміючи протиправний характер своїх дій, що полягають у перешкоджанні законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, повідомив громадянину України ОСОБА_12 , що йому необхідно перевести грошові кошти в сумі 8300 гривень, що еквівалентно 200 доларам США на картковий рахунок, що належить ОСОБА_5 . Того ж дня, біля 18 години 23 хвилин, ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , за допомогою електронного застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Signal», переслідуючи корисливий мотив та розуміючи протиправний характер своїх дій, надіслав громадянину України ОСОБА_12 реквізити банківської карти АТ КБ «Приватбанк», зареєстрованої на своє ім`я та суму, яку необхідно перевести. На виконання вимоги ОСОБА_5 , громадянин України ОСОБА_12 , використовуючи власний мобільний телефон та застосунок інтернет-банкінгу «Приват24» здійснив переказ грошових коштів зі своєї банківської картки з номером рахунку НОМЕР_3 на банківську картку ОСОБА_5 з номером рахунку НОМЕР_4 у сумі 8300 гривень, що еквівалентно 200 доларам США. Крім того, 09.01.2025 біля 11 годин 05 хвилин, перебуваючи за адресою місцезнаходження штабу ДФТГ «Дніпровець-1», що розташований в м. Києві по вул. Дмитра Багалія, 1, громадянин України ОСОБА_5 , який є командиром ДФТГ «Дніпровець-1», провів зустріч із громадянином України ОСОБА_12 , з метою отримання необхідної інформації від останнього для його влаштування до лав ДФТГ. Так, в ході зустрічі громадянин України ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_12 про те, що для влаштування йому необхідно мати оновлені військово-облікові дані, згідно з вимогами чинного законодавства. Після чого, дізнавшись від ОСОБА_12 , що останній не оновлював військово-облікові дані, громадянин України ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, маючи знайомих серед військових посадових осіб структурних підрозділів ЗС України, зокрема територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, з котрими мав змогу встановити дружні стосунки під час виконання обов`язків командира ДФТГ «Дніпровець-1», запропонував ОСОБА_12 надати йому неправомірну вигоду у розмірі 200 (двісті) доларів США за вплив на прийняття рішення посадовою особою структурного підрозділу ЗС України, яка уповноваження на виконання функцій держави, а саме щодо внесення відповідних даних з метою оновлення військово-облікових документів. В подальшому, того ж дня, біля 18 години 18 хвилин, громадянин України ОСОБА_12 , використовуючи власний мобільний телефон з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Lifecell» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував громадянину України ОСОБА_5 та надав останньому свою згоду на оновлення ОСОБА_5 своїх військово-облікових документів за грошову винагороду. Так, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив та розуміючи протиправний характер своїх дій, що полягають у зловживанні своїм впливом на посадових осіб структурних підрозділів ЗС України, діючи умисно, перебуваючи у м. Києві, повідомив громадянину України ОСОБА_12 , що йому необхідно перевести грошові кошти в сумі 8300 гривень, що еквівалентно 200 доларам США на картковий рахунок, що належить ОСОБА_5 . З метою отримання неправомірної вигоди, біля 18 години 23 хвилин, ОСОБА_5 , використовуючи власний мобільний телефон з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар» з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , за допомогою електронного застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Signal», переслідуючи корисливий мотив та розуміючи протиправний характер своїх дій, надіслав громадянину України ОСОБА_12 реквізити банківської карти АТ КБ «Приватбанк», зареєстрованої на своє ім`я та суму, яку необхідно перевести. Надалі, ОСОБА_12 , використовуючи власний мобільний телефон та застосунок інтернет-банкінгу «Приват24» здійснив переказ грошових коштів зі своєї банківської картки з номером рахунку НОМЕР_3 на банківську картку ОСОБА_5 з номером рахунку НОМЕР_4 . 18.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.ч.4, 5 ст.27, ч.3 ст.369 КК України. Крім того, 18.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.369-2 КК України. Обґрунтованість повідомлених у кримінальному провадженні підозр повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, у тому числі:рапортом про виявлене кримінальне правопорушення;матеріалами виконаного доручення;протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно підозрюваних у кримінальному провадженні;протоколами допиту свідків у кримінальному провадженні;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_13 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців, тобто до 18.04.2025 року. Разом із цим, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється за можливе, оскільки на даний час у рамках кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема: допитати підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати відповіді на раніше направлені до військових частин запити; провести тимчасовий доступ, з метою отримання ряду документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні; допитати інших свідків у вказаному кримінальному провадженні; розсекретити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій; отримати характеризуючі матеріали щодо підозрюваних; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин; виконати відповідно до положень ст. 290, 291 КПК України усі необхідні процесуальні дії щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та скерування його до суду разом із обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування. З урахуванням обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування, а також способу здійснення слідчим та прокурором своїх повноважень в умовах воєнного стану, зокрема унеможливлення проведення слідчих дій під час повітряної тривоги, для проведення указаних слідчих (розшукових) дій необхідний додатковий строк не менше шести місяців з моменту повідомлення особі про підозру. Обставинами, які перешкоджали виконати слідчі (розшукові) та процесуальні дії раніше, з-поміж іншого є також великий обсяг документації, що потребує вивчення, а також враховуючи складність кримінального провадження з урахуванням обсягу та специфіки слідчих і процесуальних дій, які не сприяли проведенню досудового розслідування у найкоротші строки. Найкоротший строк, достатній для потреб досудового розслідування у даному кримінальному провадженні становить шість місяців. Крім того, завершити досудове розслідування до вказаного строку не вбачається можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження і необхідності провести передбачені вище слідчі та процесуальні дії, які дадуть змогу отримати необхідні фактичні дані для прийняття остаточного процесуального рішення у провадженні. Виконання запланованих слідчих (розшукових) дій дасть можливість встановити об`єктивну істину у кримінальному провадженні та отримати докази, які будуть підтверджувати причетність конкретних осіб до вчинення вказаних злочинів. Проведення даних слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує часу, а строк досудового розслідування, що залишився, не достатній для їх виконання. На підставі викладеного, беручи до уваги, що для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а також те, що вказані дії не могли бути здійснені та завершенні раніше з об`єктивних причин, просив продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000228, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 03.06.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.5 ст.27, ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.2 ст.369-2 КК України - до шести місяців, тобто до 18.07.2025.

В судове засідання прокурор з`явився, клопотання підтримав, з підстав, які в ньому викладені, вказав, що на цей час завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється за можливе, оскільки на даний час у рамках кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема: допитати підозрюваного ОСОБА_5 ; отримати відповіді на раніше направлені до військових частин запити; провести тимчасовий доступ, з метою отримання ряду документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні; допитати інших свідків у вказаному кримінальному провадженні; розсекретити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій; отримати характеризуючі матеріали щодо підозрюваних; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин; виконати положення ст. 290, 291 КПК України.

В судове засідання захисник ОСОБА_6 з`явився, вказав, що на його думку термін шість місяців про який просить прокурор є занадто довгим з врахування особливостей вказаного кримінального провадження. Крім того, вказав, що клопотання не містить у собі обґрунтування неможливості вчинення відповідних дій раніше, наприклад допиту підозрюваного ОСОБА_5 . Вказав, що перебування його підзахисного протягом тривалого терміну у статусі підозрюваного обмежує його права.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судове засідання з`явився, позицію свого захисника підтримав.

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання з`явилась, просила у задоволенні клопотання відмовити повністю. Зазначила що на її думку у клопотанні не вказано у чому саме полягає складність вказаного кримінального провадження, не зазначено що саме перешкоджало здійснити відповідні процесуальні дії раніше. Загалом кримінальне провадження триває понад десять місяців, тож, не зрозуміло що перешкоджало органу досудового розслідування здійснити відповідні процесуальні дії.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання з`явився, підтримав позицію свого захисника, також, пояснив, що підозра, яку йому пред`явлено є необґрунтованою, оскільки перебування в резерві ДФТГ «Дніпровець - 1» не дає права на бронювання, навпаки, контракт укладається в 4 примірниках, 1 з яких направляється до ТЦК. Також, вказав, що він не мав права за посадою укладати відповідні контракти, формальні контракти не укладаються в принципі. Крім того, зауважив, що ним було отримано тільки саме клопотання, додатки до нього надані йому не були.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчим суддею було встановлено наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000228, 03.06.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 368 КК України, 15.10.2024 року - ч. 1 ст. 114-1 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 10.12.2024 року - ч. 3 ст. 369 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_4 , 15.01.2025 року - ч. 2 ст. 369-2 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_5 (а.с. 9 -11).

Відповідно до Повідомлення про підозру від 18 січня 2025 року, ОСОБА_5 повідомлено про те, що він обгрунтовано підозрюється у вчиненні дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 114-1 КК України; у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України (а.с. 110 -114).

Згідно до Повідомлення про підозру від 18 січня 2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про те, що він обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 114 -1 КК України, тобто у вчиненні дій, спрямованих на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 та ч. 3 ст. 369 КК України, тобто у підбурюванні у наданні неправомірної вигоди службовій особі за вчинення нею дій з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб (а.с. 117 - 122).

Слідчим суддею також досліджено Постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 12 листопада 2024 року (а.с. 12), Рапорт про вчинення кримінального правопорушення від 30 травня 2024 року (а.с. 4 - 15), Доручення оперативному підрозділу (у порядку ст. ст. 36, 41 КПК України) від 06.06.2024 року (а.с. 17), заяву ОСОБА_12 (а.с. 18), Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 19 червня 2024 року (а.с. 19 - 20), Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 13 червня 2024 року (а.с. 20 - 21), листи щодо виконання доручення ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 07.06.2024 року, від 02.08.2024 року, від 29.08.2024 року, від 04.09.2024 року, від 21.10.2024 року (а.с. 22 - 27), Протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 09.09.2024 року (а.с. 28 - 29), Протоколи про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 04.10.2024 року, від 08.10.2024 року, від 17.10.2024 року, від 17.10.2024 року, від 17.10.2024 року, від 17.10.2024 року, від 23.10.2024 року, від 25.10.2024 року, від 25.10.2024 року, від 25.10.2024 року, від 06.11.2024 року, від 10.01.2025 року, від 10.01.2025 року, від 10.01.2025 року, від 10.01.2025 року, від 10.01.2025 року, від 10.01.2025 року, від 09.01.2025 року, від 10.01.2025 року (а.с. 29 - 96), Протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 18.01.2025 року (а.с. 97 - 100), Протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 18.01.2025 року (а.с. 100 - 103), Протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 18.01.2025 року (а.с. 104 - 107), Протокол затримання ОСОБА_5 від 18.01.2025 року (а.с. 108 - 109), Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та її обшуку від 18.01.2025 року (а.с. 114 -116), Протокол затримання підозрюваного ОСОБА_11 від 18.01.2025 року (а.с. 123 - 124), Повідомлення про підозру ОСОБА_11 від 18.01.2025 року (а.с. 124 - 130), Протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 07.04.2025 року (а.с. 131 - 135), Протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 21.03.2025 року (а.с. 136 - 140), Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду від 21 березня 2025 року (а.с. 141), Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду від 17 березня 2025 року (а.с. 142).

Постановою про продовження строку досудового розслідування від 13 березня 2025 року заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування кримінального провадження №0000228, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.06.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 369-2 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 18 квітня 2025 року.

Також, слідчим суддею було досліджено Окреме доручення командувача сил територіальної оборони Збройних сил України та зразок контракта добровольця територіальної оборони.

Інщих доказів слідчому судді надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Як передбачено ч. 4 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Постановою про продовження строку досудового розслідування від 13 березня 2025 року заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування кримінального провадження №0000228, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2024 року, продовжено до трьох місяців.

Згідно до ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги ч. 4 ст. 295-1 КПК України, якою законодавець передбачив, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, якщо слідчий не доведе, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (заява № 5310/71)), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03)).

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року, справа № 1-12/2003, вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення ЄСПЛ від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції» (заява №25444/94)).

У клопотанні про продовження строку досудового розслідування вказано, зокрема, що додатковий строк є необхідним для проведення наступних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема: допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; отримання відповіді на раніше направлені до військових частин запити; проведення тимчасового доступу, з метою отримання ряду документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні; допиту інших свідків у вказаному кримінальному провадженні; розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; отримання характеризуючих матеріалів щодо підозрюваних; проведення інших слідчих та процесуальних дій, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин; виконання відповідно до положень ст. 290, 291 КПК України усіх необхідних процесуальних дій щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та скерування його до суду разом із обвинувальним актом і реєстром матеріалів досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя зважає на те, що доказів направлення будь - яких запитів до військових частин, надано до матеріалів справи не було.

Також, в судовому засіданні не підтвердилась неможливість допиту підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя також враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 249 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії не може перевищувати два місяці.

Згідно до п.1.9. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5, процесуальними документами щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій є постанови, клопотання, доручення, протоколи уповноваженого співробітника (працівника) оперативного підрозділу, слідчого, прокурора, а також ухвали слідчого судді.

У Постанові по справі № 640/6847/15-к від 16 жовтня 2019 року Велика Палата Верховного Суду закцентувала увагу на тому, що сторона обвинувачення повинна вживати необхідних і достатніх заходів для розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД, з метою їх надання стороні захисту, і виконувати в такий спосіб вимоги щодо відкриття матеріалів іншій стороні відповідно до статті 290 КПК України. Якщо сторона обвинувачення не вживала необхідних і своєчасних заходів, спрямованих на розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України. Якщо відповідні процесуальні документи були отримані стороною обвинувачення після передачі обвинувального акта до суду, то вона зобов`язана здійснити їх відкриття згідно з частиною одинадцятою статті 290 КПК України. Якщо процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (в тому числі ухвала слідчого судді) були надані суду під час судового розгляду і стороні захисту у змагальному процесі була забезпечена можливість довести перед судом свої аргументи щодо допустимості відомостей, отриманих у результаті НСРД, в сукупності із оцінкою правової підстави для проведення НСРД, то суд повинен оцінити отримані докази та вирішити питання про їх допустимість.

Таким чином, необхідність отримання розсекречених ухвал про надання дозволу на проведення негласних (слідчих) розшукових дій, які проводились щодо підозрюваних, за умови вжиття відповідних заходів для їх розсекречення стороною обвинувачення, не може бути окремою підставою для обґрунтування необхідності продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадження.

Також, слідчим у клопотанні зазначено про необхідність «провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин»

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 295 - 1 КПК України, у клопотанні про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру зазначаються, зокрема, процесуальні дії, проведення або завершення яких потребує додаткового часу; значення результатів цих процесуальних дій для судового розгляду.

Тобто, з наведеної норми вбачається, що всі процесуальні дії мають бути чітко конкретизовані та зазначено яке значення для судового розгляду будуть мати результати відповідних процесуальних дій.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначення загальних положень щодо доцільності проведення «інших процесуальних дій» без їх конкретизації суперечить положенням ст. 295-1 КПК України.

Також, слідчий суддя критично сприймає твердження слідчого, наведені у клопотанні, щодо необхідності виконання вимог ст. ст. 290, 291 КПК України, оскільки, за змістом ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строк досудового розслідування.

З цього приводу об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловила правову позицію в постанові від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20 (провадження № 51-4684кмо21), зазначивши, що зміни, внесені до ч. 5 ст. 219 КПК (у редакції Закону України від 14 квітня 2022 року № 2201-IX), не призвели до зміни юридичного змісту вказаної норми, проте останній, у редакції цього Закону, відображений більш точними текстуальними засобами реалізації волі законодавця. Так, з урахуванням положень ч. 5 ст. 219 КПК у строк досудового розслідування не включається період часу, починаючи з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування. При цьому день направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Також, слідчим суддею прийнято до уваги, що перелік слідчих (розшукових) дій, які слідчий планує здійснити, наведений у клопотанні, частково вже було враховано заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 при винесенні постанови про продовження строків досудового розслідування від 13 березня 2025 року.

При цьому, слідчий суддя враховує, що прокурором в судовому засіданні було доведено те, що частина дій, вказаних в клопотанні, не могли бути виконанні в строк передбачений ст. 219 КПК України; органами досудового розслідування станом на час звернення до суду не проведено усіх слідчих та процесуальних дій без проведення яких неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення. У ході проведення вказаних процесуальних дій сторона обвинувачення має на меті отримати докази, на підставі яких у ході судового розгляду можливим буде всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та постановити справедливе, законне і вмотивоване рішення.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» (зава № 10919/05) в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

При вирішенні питання щодо продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя враховує особливу складність провадження та виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та наявна об`єктивна необхідність у продовженні строку досудового розслідування, та з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваних з інкримінованим злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року (18731/91)), рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року (заява №12244/86; 12245/86; 12383/86)).

З огляду на викладене та беручи до уваги позицію сторін, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою виконання завдань в рамках кримінального провадження є необхідність в продовженні строку досудового розслідування кримінального провадження строком до чотирьох місяців.

Як передбачено нормами КПК України, будь-який тривалий строк досудового розслідування має бути об`єктивно зумовлений завданнями кримінального провадження, а також якістю та вагомістю зібраної доказової бази, яка б виправдовувала подальше кримінальне переслідування за відповідними фактами та щодо визначеного кола осіб. Вказане набуває особливого значення при вирішенні питання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні після повідомлення особі про підозру, оскільки така особа не має залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти неї і не повинна необмежений час перебувати в стані підозрюваного, без достатніх на те правових підстав та об`єктивних причин.

З врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а строк досудового розслідування продовженню до чотирьох місяців, який є достатнім для вчинення всіх необхідних процесуальних та слідчих дій.

При цьому, збалансувавши потреби досудового розслідування щодо його повноти і об`єктивності та інтереси особи, права якої не повинні значно звужуватися, в тому числі стосовно розгляду кримінального провадження в найкоротший строк, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на необхідність організації проведення відповідних слідчих дій в розумні строки, особа не повинна необмежений час перебувати в стані підозрюваного та повинна мати можливість постати перед судом та доводити свою правову позицію у змагальному, відкритому судовому процесі (якщо справа буде передана до суду).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 28, 219, 294, 295-1, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого cлідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області лейтенанта юстиції ОСОБА_8 , погоджене заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.5 ст.27, ч.3 ст.369 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 369-2 КК України, - задовольнити частково.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000228, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 369-2 КК України, - до чотирьох місяців, тобто до 18 травня 2025 року.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити до Київської міської прокуратури.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали складено 18 квітня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1