Справа № 732/465/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/354/25
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

19 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 21 січня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 118 КК України і призначено йому покаранняу виді 2 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання з 14 години 30 хвилин 23 грудня 2023 року.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час перебування його під вартою відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але на строк, що не перевищує шістдесят днів.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, прокурор Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Прокурором подано клопотання, в якому він просить продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчинити спробу переховування від правосуддя. Тримання під вартою вважає єдиним запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду. Застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_10 , передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти відповідним ризикам, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений подав клопотання, у якому просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший більш м`який запобіжний захід, а саме, у виді домашнього арешту, особистого зобов`язання, застави. Зазначає, що вже відбув значну частину призначеного покарання та не створює ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав, заперечення обвинуваченого та його захисника, які вважали можливим застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, перевіривши матеріали провадження колегія суддів доходить до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

23.12.2023 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Час фактичного затримання 14 год 30 хв.

23.12.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25.12.2023 ухвалою слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

21.01.2025 під час ухвалення вироку Щорський районний суд Чернігівської області продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, на строк, що не перевищує 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених, ч. ч. 6, 7 ст. 176 цього Кодексу.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Приймаючи до уваги, що встановлені судом обставини при обранні міри запобіжного заходу не змінилися, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, зважаючи на те, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не зник і продовжує існувати, перебуваючи на волі ОСОБА_7 , усвідомлюючи вид та розмір покарання, може переховуватись від суду, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини. Крім того, на даний час ухвалений щодо ОСОБА_7 вирок не набрав законної сили і має бути переглянутий у апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 331, 404, 405 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Задовольнити клопотання прокурора.

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів,, а саме до 19.05.2025, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4