Провадження №: 1-кс/755/3878/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 11.11.2024, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1 та ч. 3 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суд м. Києва надійшло клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 11.11.2024, про арешт майна.

Клопотання погоджене з прокурором прокуратури Автономної Республіки ІНФОРМАЦІЯ_5 та міста Севастополя ОСОБА_5 .

Як зазначено в клопотанні, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 29.10.2019 добровільно обійняла посаду головного редактора «Автономної некомерційної телерадіокомпанії «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_5» (рос. - «АНО «ТРК «ІНФОРМАЦІЯ_5»), створеної 07.07.2014 на підставі розпорядження т.зв. «Ради Міністрів Республіки ІНФОРМАЦІЯ_5» № 634-р, до складу якої входить 16 проросійських ЗМІ, яка є підвідомчою організацією органу окупаційної влади Криму - т.зв. «Міністерства внутрішньої політики, інформації та зв`язку Республіки ІНФОРМАЦІЯ_5».

Будучи головним редактором «АНО «Телерадіокомпания «ІНФОРМАЦІЯ_5», ОСОБА_4 умисно здійснювала та здійснює інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором, спрямовану на підтримку держави-агресора та її окупаційної адміністрації, а також виправдовує тимчасову окупацію частини території України з використанням засобів масової інформації.

Так, з 2022 року по теперішній час головний редактор «АНО «Телерадіокомпания «ІНФОРМАЦІЯ_5» ОСОБА_4 , використовуючи власний акаунт-сторінку інтернет-профілю соціально орієнтованого ресурсу Всесвітньої мережі Інтернет «ВКонтакте» (ІНФОРМАЦІЯ_4), розповсюджує матеріали, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, а також розповсюджує матеріали, в яких міститься виправдовування тимчасової окупації частини території України.

30.10.2024 у кримінальному провадженнi № 0000076 від 06.07.2022 складено письмове повiдомлення про пiдозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

01.11.2024 у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки ІНФОРМАЦІЯ_5, письмове повідомлення про підозру та повістки про виклик вручені їй у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру та повісток у випуску № 222 (7882) від 01.11.2024 газети «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім цього, 01.11.2024 за допомогою соціальної мережі «ВКонтакте» на сторінку телеканалу «Первый Крымский» (ІНФОРМАЦІЯ_2 ), де працює ОСОБА_4 , були відправлені та доставлені повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_4 до слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_5.

11.11.2024 постановою прокурора виділено з кримінального провадження № 0000076 від 06.07.2022 матеріали досудового розслідування за підозрою громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1 та ч. 3 ст. 436-2 КК України, в креме кримінальне провадження № 0000266.

Санкції ч. 6 ст. 111-1 та ч. 3 ст. 436-2 КК України передбачають конфіскацію майна, як виду покарання.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру транспортних засобів, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власницею легкових автомобілів: марки «SUBARU», номер та серія знаку НОМЕР_2 , дата реєстрації 10.08.2010, VIN: НОМЕР_3 та марки «PEUGEOT 107», номер та серія знаку НОМЕР_4 , дата реєстрації 18.10.2012, VIN: НОМЕР_5 . Також, відповідно до інформаційної довідки № 402881093 від 08.11.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є співвласницею квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 25966166).

На думку органу досудового розслідування, накладення арешту на майно надасть змогу зберегти майно, унеможливить його подальше приховання, відчуження, та забезпечити конфіскацію майна як виду покарання.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, власниця майна не повідомлялась про розгляд указаного клопотання, оскільки достатні підстави вважати, що вона перебуває на тимчасово окупованій території України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, прийшов до наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально - правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст .9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 5 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вказане майно, шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, власницею якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме: легковий автомобіль марки «SUBARU», номер та серія знаку НОМЕР_2 , дата реєстрації 10.08.2010, VIN: НОМЕР_3 , легковий автомобіль марки «PEUGEOT 107», номер і серія знаку НОМЕР_4 , дата реєстрації 18.10.2012, VIN: НОМЕР_5 , квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 25966166).

Заборонити територіальним органам з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (сервісним центрам МВС) та центрам надання адміністративних послуг, вчиняти реєстраційні дії стосовно легкового автомобіля марки «SUBARU», номер та серія знаку НОМЕР_2 , дата реєстрації 10.08.2010, VIN: НОМЕР_3 та легкового автомобіля марки «PEUGEOT 107», номер та серія знаку НОМЕР_4 , дата реєстрації 18.10.2012, VIN: НОМЕР_5 .

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії стосовно квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 25966166).

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя: