ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4846/25
провадження № 1-кп/753/1469/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000269 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща Київської обл., українця, громадянина України, неодруженого, з повною вищою освітою, неофіційно працюючого механіком ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.07.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 5 ст. 27, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 10 років, з 11.07.2016 вважається таким, що відбув покарання повністю (справа перебуває на розгляді у Київському апеляційному суді),-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 355, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , приблизно у жовтні 2024 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено, уклав з ОСОБА_8 , який є фізичною особою-підприємцем та займається обслуговуванням автомобілів на своїй станції технічного обслуговування (далі «СТО») за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 169, усний договір, відповідно до якого ОСОБА_6 був прийнятий на роботу на посаду механіка. В ході цієї цивільно - правової угоди будь-які письмові документи, які б передбачали умови та порядок виконання договірних зобов`язань не складались та договір мав усний характер.

16.01.2025 приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_6 прийшов до СТО за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 169, де в нього відбувся словесний конфлікт з ОСОБА_8 , після якого ОСОБА_6 залишив вказане СТО.

В подальшому, 18.01.2025 близько 09 год. 30 хв., ОСОБА_6 прийшов до СТО за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 169, де в той час перебував ОСОБА_9 , який відповідно до усних домовленостей з ОСОБА_8 виконував функції адміністратора вказаного СТО, та почав вимагати, щоб останній сплатив йому заробітну плату за виконану роботу. В свою чергу ОСОБА_9 повідомив, що вирішувати фінансові питання необхідно з ОСОБА_8 , який буде на робочому місці 20.01.2025.

Далі, цього ж дня близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_6 повторно прийшов до СТО за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 169, де в той час перебував ОСОБА_9 , який відповідно до усних домовленостей з ОСОБА_8 , виконував функції адміністратора вказаного СТО, та почав повторно вимагати, щоб останній сплатив йому зарплату за виконану роботу. В свою чергу ОСОБА_9 повідомив, що вирішувати фінансові питання необхідно з ОСОБА_8 , який буде на робочому місці 20.01.2025. На цьому підґрунті у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуватиметься особливою зухвалістю, з нехтуванням загальноприйнятими нормами моралі, прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, із застосуванням вогнепальної зброї.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , того ж дня, близько 15 год. 40 хв., діючи умисно та з метою вчинення хуліганських дій, попрямував до СТО за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 169, при цьому взявши з собою автомат Калашникова моделі «АК74Н» № НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, що виразилось у тому, що останній ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності, добропристойності, усвідомлюючи, що на території України запроваджений військовий стан, тримаючи у руках автомат Калашникова моделі «АК74Н» № НОМЕР_1 , здійснив один постріл в стелю приміщення СТО.

Крім того, ОСОБА_6 , 18.01.2025 приблизно о 15 год. 41 хв., перебуваючи у приміщенні СТО за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 169, з метою отримати від ОСОБА_9 грошові кошти за виконану роботу, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, утримуючи при собі автомат Калашникова моделі «АК74Н» НОМЕР_3, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання, почав погрожувати вбивством ОСОБА_9 , у разі не сплати грошових коштів, які він заробив, працюючи на вказаному СТО на посаді механіка.

В свою чергу ОСОБА_9 , будучи наляканим та сприймаючи погрози вбивством як реальні, віддав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1900 грн. 00 коп.

Отримавши грошові кошти за відпрацьовані дні, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.

Крім того, ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, дату, місці та спосіб, придбав автомат, який є військовою нарізною вогнепальною зброєю, виготовленою промисловим способом («Ижевский машиностроительный завод», СРСР) 5,45мм - автоматом Калашникова моделі «АК74Н» НОМЕР_3, 1990 року виготовлення та 26 патронів, які належать до боєприпасів, виготовленими промисловим способом («Луганский станкостроительный завод», «Ульяновский машиностроительный завод» СРСР, роки виготовлення -1981, 1983, 1988, 1989, «Луганський патронний завод», України, рік виготовлення 1992) військовими проміжними патронами калібру 5,45х39, 13 з яких споряджені кулею підвищеної уражальної здатності, 13 кулею зі стальним осердям. За своїм цільовим призначенням патрони є штатними боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39.

Після чого, 18.01.2025 більш детальний час досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, помістив вказаний автомат з боєприпасами до автомобіля «Volkswagen» «POLO» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у його користуванні та перевіз його за адресою: м. Київ, вул. Харківське Шосе, 169, де став незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу, з метою вчинення хуліганських дій.

В подальшому, 18.01.2025 у період часу з 20 год. 51 хв. по 21 год. 02 хв., в ході проведення обшуку у автомобілі «Volkswagen» «POLO», д.н.з. НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено автомат, який є військовою нарізною вогнепальною зброєю - виготовленою промисловим способом («Ижевский машиностроительный завод», СРСР) 5,45мм автоматом Калашникова моделі «АК74Н» НОМЕР_3, 1990 року виготовлення та 26 патронів які належать до боєприпасів, виготовленими промисловим способом («Луганский станкостроительный завод», «Ульяновский машиностроительный завод» СРСР, роки виготовлення -1981, 1983, 1988, 1989, «Луганський патронний завод», України, рік виготовлення 1992) військовими проміжними патронами калібру 5,45х39, 13 з яких споряджені кулею підвищеної уражальної здатності, 13 кулею зі стальним осердям. За своїми цільовим призначенням патрони є штатними боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45х39.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю. Пояснив, що за усною домовленістю він працював механіком у ФОП « ОСОБА_7 », при цьому мало дотримуватись три умови - забезпечення належних умов праці, забезпечення інструментом та виплата заробітної плати. Перші дві умови одразу не виконувались роботодавцем, а за три тижні перестали виплачувати заробітну плату. Він неодноразово звертався з вимогою оплатити працю, але це не подіяло. В день пригоди він прийшов на робоче місце, де також перебував кум ОСОБА_7 , з вимогою отримати заробітну плату, але йому було відмовлено. Після цього він повернувся на робоче місце з автоматом, який був ним знайдений раніше, знову висунув вимогу розрахуватись, при цьому, вистрелив у стелю, не перевіривши чи був у патроннику патрон. Після цього кум ОСОБА_7 одразу з ним розрахувався - віддав 2000 грн., а він, ОСОБА_10 , віддав здачу - 100 грн., оскільки йому були винні саме 1900 грн. Вказав, що розуміє, що порушив громадський порядок, але просив врахувати, що він повинен був випрошувати зароблене, а йому не хотіли віддавати гроші, хоча в наявності вони були. Стосовно зброї пояснив, що випадково знайшовши автомат, зберігав його для захисту, оскільки в країні діє військовий стан. Також просив врахувати, що під час його затримання після вчинення злочинів, ОСОБА_7 притиснув його шию ногою, погрожував вбивством, крім того, він не знає де знаходяться його речі, вилучені в ході затримання. У вчиненому щиро каявся, вважав, що зможе довести своє виправлення без позбавлення волі.

За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, які не оспорювали фактичні обставини справи, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні примушування до виконання цивільно - правових зобов`язань із погрозою вбивства, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 355 КК України; у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 296 КК України; у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння.

Судом також враховуються дані про особу обвинуваченого, який негативних характеристик не має, неофіційно працював, на спеціальних обліках не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений самостійно та добровільно вказав на конкретні обставини вчиненого, і саме вказана позиція обвинуваченого забезпечила виконання таких завдань кримінального провадження як швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкціями частин статтей, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду чи розміру покарання.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому суд звертає увагу, що якщо ОСОБА_6 під час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці доведе своє виправлення, він може бути звільнений умовно-достроково від відбування призначеного покарання, або покарання може бути замінено на більш м`яке.

Враховуючи призначення покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, за вчинення тяжких злочинів, суд вважає підтвердженим наявність ризику переховування, і з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та виконання ним процесуальних обов`язків, приходить до висновку за необхідне залишити без зміни запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 355, ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 355 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 18.01.2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 8754 грн. 90 коп.

Речові докази, а саме:

- диск «My media DVD-R» - залишити на зберіганніпри матеріалах даного кримінального провадження Дарницької окружної прокуратури м. Києва;

- автомат АК-74Н № НОМЕР_1 та патрони калібру 5,45х39 мм - 26 шт., які передані на зберігання у камеру схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № ЗБ-00093)- передати на потреби ЗСУ, в разі відмови в отриманні - знищити.

- гільзу - 1 шт., частину кулі - 1 шт. (квитанція № ЗБ-00093), патрони калібру 5,45х39 мм - 2 шт. (квитанція № ЗБ-0016) та ніж - 1 шт. (квитанція № 150475), які передані на зберігання у камеру схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві - знищити;

- ключ запалювання, який передано на зберігання у камеру схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 150475) - повернути відповідальній особі, в разі відмови - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з часу вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя