КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

Справа №133/3546/24

Провадження №1-кс/133/831/24

13.12.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотаннястаршого слідчого СВ відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене начальником Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 02.09.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_5 , діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, та відповідальність за їх незаконний обіг, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи корисливу мету, у невстановленої під час досудового розслідування особи, місці та час, але не пізніше 04 жовтня 2024 року, закупив психотропні речовини у невстановленій кількості з метою подальшого їх збуту, які зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_5 , 04.10.2024 в ранішній час домовився із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників поліції, про продаж йому психотропної речовини PVP за грошові кошти у сумі 700 гривень, повідомивши останньому про те, що він повинен прийти за вищевказаним місцем проживання ОСОБА_5 , де той в свою чергу, продасть йому психотропну речовину PVP, а ОСОБА_8 за надану психотропну речовину здійснить з ним розрахунок грошовими коштами у сумі 700 гривень.

На виконання вказаних домовленостей 04.10.2024 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників поліції, прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де його зустрів останній та разом вони зайшли на територію вказаного домоволодіння і піднялись на другий поверх гаражного приміщення, де ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 з рук в руки фольговий згорток з вмістом кристалічної речовини, яку попередньо заготовив, а ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 700,00 гривень.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-24/20003-НЗПРАП від 14.10.2024 в наданій на дослідження кристалічній речовині, яку ОСОБА_5 збув ОСОБА_8 , міститься психотропна речовина PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В досліджуваній кристалічній речовині, масою 0,5251 г, маса PVP складає 0,4060 г.

Окрім цього установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 15 години 00 хвилин 18 жовтня 2024 року, під час проведення оперативної закупівлі, під оперативним контролем працівників поліції, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом бойових припасів та вибухових речовин, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем по мобільному телефону, перебуваючи у одному з господарських приміщень на території власного домоволодіння, збув покупцеві ОСОБА_8 , корпус ручної гранати Ф-1 без запала з маркуванням «69-Е-386 ТНТ», яку попередньо заготовив, за гроші в сумі 3000,00 гривень Національного Банку України (три купюри номіналом 1000 грн. з серійними номерами: БП 7542557, ГН 0551221, АН 8623115).

Відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/102-24/20869-ВТХ від 24.10.2024, наданий на експертизу металевий предмет еліпсоподібної форми зеленого кольору з ребристою поверхнею із маркувальними позначками «69-Е-386 ТНТ», яку збув ОСОБА_5 - є корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення військового призначення.

Також установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 18 години 00 хвилин 11 грудня 2024 року, під час проведення оперативної закупівлі, під оперативним контролем працівників поліції, маючи прямий умисел на вчинення кримінальних правопорушень пов`язаних з незаконних обігом психотропних речовин, бойових припасів та вибухових речовин, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем, перебуваючи в приміщенні одноповерхової цегляної будівлі (колишня станція подачі води) по вул. Робітничій (без нумерації) в селищі Бродецьке Хмільницького району Вінницької області, за грошові кошти в сумі 6300 гривень ( шість купюр номіналом 1000 гривень з серійними номерами АС2789135; БК4449054; ГМ4311041; ВТ8317984; АЛ8650918; ГП2002769; одна купюра номіналом 200 гривень з серійним номером ВЛ6028983; одна купюра номіналом 100 гривень з серійним номером ЄИ1864789) збув покупцеві під вигаданими даними ОСОБА_8 , два поліетиленових зіп-пакети з вмістом кристалічної речовини білого кольору, зовні схожу на особливо небезпечну психотропну речовину PVP, предмет світло-коричневого кольору з маркуванням на поверхні «ТРОТИЛОВАЯ ШАШКА 200Г 80-9-90»; корпус гранатометного пострілу «ВОГ-17» з маркуванням на донній частині «4-С 88», предмет сріблястого кольору до якого за допомогою кільця з чікою приєднана зигзагоподібна пластина на якій наявне маркування «на зовнішній поверхні УЗРГМ 90-76 УЗЧП та на внутрішній поверхні 386-78-76», циліндричний предмет сріблястого кольору із зовнішньою різьбою на донній частині якої наявні електричні дроти.

11.12.2024 о 18 год. 43 хв. ОСОБА_5 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

12.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Щодо необхідності у обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчий вказує на те, що під час досудового розслідування зібрано докази для обґрунтованої його підозри у вчиненні злочину, санкція якого передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та встановлено ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків.

За змістом клопотання, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 переслідується необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, та вчиняти інші повторні кримінальні правопорушення пов`язанні з незаконним обігом психотропних речовин, бойових припасів та вибухових речовин.

За змістом клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин та відносно останнього проводиться досудове розслідування щодо збуту ним бойових припасів та вибухових речовин, а тому, розуміючи, невідворотність покарання за вчинення даних злочинів може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи дані обставини ризик щодо переховування підозрюваного від слідства та суду є обґрунтованим.

Також ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, що підтверджує відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та відсутність постійного джерела прибутку. Таким чином, ризики, що він може продовжувати вчиняти повторні умисні тяжкі злочини, щоб здобути кошти для своїх потреб є обгрунтованим.

Крім того підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення від відповідальності може здійснювати тиск на свідків у даному кримінальному провадженні, у тому числі на «покупця» який надає відносно нього послідовні покази, з метою уникнення від відповідальності.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а тому старший слідчий просив застосувати відносно підозрюваного тримання під вартою терміном на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор та старший слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо клопотання заперечував, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. також вказав, що він не заперечує вчинення ним кримінального правопорушення за вказаних у повідомленні про підозру обставин.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав ОСОБА_5 та зауважив, що його підзахисний не має на меті переховуватись, має намір співпрацювати зі слідством, а тому безпідставним є посилання на ймовірний вплив з його сторони на свідків.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності усі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

Так, вказана стаття визначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

В судовому засіданні при розгляді клопотання слідчого перевірено наведені у клопотанні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому був заслуханий підозрюваний, захисник, вислухана думка прокурора та слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Судом встановлено, що СВ відділенням поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000437 від 02.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, внесеного на підставі рапорту від оперуповноваженого СКП ВП № 2 Хмільницького РВП про те, що під час проведення оперативно-розшукових заходів було отримано достовірну інформацію, що громадянин ОСОБА_9 на протязі тривалого часу займається незаконним зберіганням та збутом жителям Хмільницького району Вінницької області психотропної речовини «Р?Р», що відноситься до особливо небезпечних речовин, обіг яких заборонено.

Відповідно до повідомлення про підозру, 12.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення слідчі органи підтверджують такими доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування, а саме:

- протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 04.10.2024, згідно якого ОСОБА_5 збув особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг яких заборонено;

- висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/102-24/20003-НЗПРАП від 14.10.2024 згідно якої в наданій на дослідження кристалічній речовині, яку збув ОСОБА_5 , міститься психотропна речовина PVP;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 11.12.2024 відповідно до якого у останнього було вилучено частину грошових коштів, які він отримав за збут психотропної речовини та вибухових речовин;

- протоколом обшуку від 11.12.2024 згідно якого в одноповерховій цегляній будівлі (колишня станція подачі води) по вул. Робітничій (без нумерації) в селищі Бродецьке Хмільницького району Вінницької області було виявлено та вилучено чотири грошові купюри номіналом по 1000 гривень з серійними номерами: ГП 2002769; АС 2789135; АЛ 8650918; ВТ 8317984, які ОСОБА_5 отримав за збут психотропних речовин та вибухових речовин;

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, що відображена у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, на думку суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 є доведеною. При цьому суд не бере до уваги відомості протоколів допиту свідків, оскільки такі особи не були допитані безпосередньо у суді, відповідних клопотань від прокурора суду не надходило.

Встановлюючи наявність ризиків, зазначених слідчим в своєму клопотанні, слідчий суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до вимоги про судимість від 04.09.2024 № 11362 не судимий.

На думку слідчого судді, ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеним, оскільки такі обставини не підтверджуються жодними доказами.

Що стосується ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, суд вважає що даний ризик є доведеним з огляду на обставини справи та санкцію статті, якою передбачено покарання за відповідною статтею.

Ризик, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, доведений тим, що обвинувачений обізнаний про місце їхнього проживання, а тому зможе на них незаконно впливати, так як отримає можливості здійснювати на них тиск, з метою їх спонукання шляхом залякування, погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду та його результати.

Суд вважає, що знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

При цьому, встановивши певні обставини, слідчий суддя має переконатися про відсутність даних, які б свідчили, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та про необхідність застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років, однак, як неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, сама по собі тяжкість покарання не може обумовлювати можливість застосування найбільш суворого запобіжного заходу. На думку слідчого судді, є можливим запобігти ризикам, визначеним п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж запропоновано слідчим. Так, на думку слідчого судді, ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду та незаконного впливу на свідків можна запобігти шляхом застосування до ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту. Перебування останнього цілодобово за місцем свого проживання, яке встановлено слідчим суддею на підставі матеріалів справи, унеможливить його контактування зі свідками; передбачена процедура нагляду за поведінкою підозрюваного, що перебуває під цілодобовим домашнім арештом, покликана збезпечити його перебування в одному чітко визначеному місці. Крім того, додатковий обов`язок здати уповноваженій особі документи, що дають право на виїзд з країни, посилить дію домашнього арешту, та буде запобігати спробам незаконного переміщення.

Отже, слідчий суддя вважає, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного певних обов`язків цілком здатен забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 193-197, 309, 310, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суд

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Калинівка Калинівського району Вінницької області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 13.12.2024 по 11.02.2025 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки на строк до 11.02.2025 включно:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 ;

2) прибувати за першим викликом до суду, прокурора, слідчого;

3) не відлучатись з місця проживання без дозволу суду, прокурора, слідчого;

4) утриматися від будь-якого спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно з якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Зобов`язати уповноважених осіб доставити підозрюваного до місця відбуття цілодобового домашнього арешту.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 17.12.2024 о 13:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_10