Справа № 940/1420/24
Провадження № 1-кп/364/20/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року, Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в селищі Володарка, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.05.2023 за № 0000058 відносноОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Меркула Очамчирського району Грузії, громадянина України, з середньою освітою, працюючого номером обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, не є депутатом, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)вироком Хмельницького районного суду Хмельницької області від 01.02.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитом строком на 1 рік;

2)вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2021 за ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитом строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає відповідальність за ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2021, яким його засуджено за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з іспитом строком 3 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову повторно під час іспитового строку вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, до початку вчинення кримінального правопорушення домовився з невстановленою особою про його спільне вчинення. ОСОБА_8 та невстановлена особа, домовилися про спільне незаконне заволодіння коштами потерпілого шляхом обману, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Реалізуючи спільні, умисні наміри 02.05.2023, близько 15:00, невстановлена досудовим розслідуванням особа здійснила телефонний дзвінок на стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, представившись його сином ОСОБА_12 , повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що він нібито потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та потребує грошових коштів для проведення операції.

Невстановлена слідством особа, діючи від імені ОСОБА_12 , повідомила, що потерпілому необхідно передати грошові кошти представнику Канадського посольства. Потерпілий ОСОБА_11 довірився вказаній інформації, а також словам невстановленої особи, підготував грошові кошти в сумі 102000 грн, 100 євро та 400 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_8 реалізовуючи свою частину умислу, діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 02.05.2023, близько 18:00, прибув до домоволодіння потерпілого ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_2 , де назвавшись «представником Канадського посольства» заволодів грошима потерпілого ОСОБА_13 в сумі 102000 грн, 100 євро, що станом на 02.05.2023, відповідно до курсу Національного Банку України, становило 4030 грн та 400 доларів США, що станом на 02.05.2023, відповідно до курсу Національного Банку України, становило 14640 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив обставини його вчинення, зазначені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. Вказав, що дійсно 02.05.2023, близько 15:00 він домовившись з іншою особою зателефонували потерпілому ОСОБА_11 та, представившись його сином ОСОБА_12 , повідомив завідомо неправдиву інформацію про ДТП і потребу у коштах, які необхідно передати представнику Канадського посольства. Потерпілий ОСОБА_11 довірився та підготував грошові кошти в сумі 102000 грн, 100 євро та 400 доларів США. 02.05.2023, близько 18:00, він прибув до домоволодіння потерпілого ОСОБА_13 , що по АДРЕСА_2 та забрав вказані кошти.

Обвинувачений вказував, що розкаюється у вчиненому. Просив врахувати , що всі кошти потерпілому повернуті. Він став на шлях виправлення і пішов служити до ЗСУ . Обіцяв подібного не вчиняти . Відтак просив суворо його не карати .

Потерпілий ОСОБА_11 у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. Своєю письмовою заявою просив судове засідання проводити без його участі, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 не має. Щодо покарання для обвинуваченого покладається на розсуд суду (а.к.п.130).

Суд, беручи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Таким чином, суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_8 раніше судимий вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2021 (а.к.п. 188-193), є учасником бойових дій (а.к.п. 206) , працює номером обслуги 2 мінометного взводу мінометної батареї 4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 (а.к.п. 196-198) де характеризується позитивно (а.к.п. 199) , одружений (а.к.п. 183), має на своєму утриманні двох малолітніх дітей: : ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (а.к.п. 184,185 ), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 203 ).

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд відносить його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Повне відшкодування завданих збитків полягає в добровільному задоволенні винним , обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди про що свідчить відповідна розписка потерпілого ОСОБА_11 ( а.к.п. 178).

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 суд відносить: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, з використанням умов воєнного стану.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, позицію потерпілого ОСОБА_14 , який на суворій мірі покарання для обвинуваченого не наполягав.

Досудова доповідь Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 14.01.2025 (а.к.п.107-116 ) щодо обвинуваченого ОСОБА_8 - була повністю підтримана у судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, високого показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього рівня показника ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд бере до уваги, що він вчинив кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2021, яким його засуджено за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, з призначенням 3 років іспитового строку. Положення ст. 12 КК України, відповідно до яких кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України відноситься до нетяжких злочинів, наявність двох пом`якшуючих та двох обтяжуючих покарання обставин, що дає суду підстави для висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом застосування відносно нього такого виду покарання, як позбавлення волі на строк передбачений санкцією статті. При цьому суд враховує, положення частини 1 ст. 71 КК, яка містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання. Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків. У разі вчинення нового злочину до закінчення іспитового строку при звільненні від відбування покарання з випробуванням невідбутою частиною покарання є раніше призначене покарання в його повному обсязі, за винятком строку попереднього ув`язнення. А відтак на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2021, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Таке покарання буде достатнім для виправлення та запобігання вчинення ним кримінальних правопорушень, що буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком два роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 16.12.2021, ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі, строком три роки три місяці .

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні - не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1