Справа № 308/3038/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, кримінальне провадження № 0000114 від 27.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корест, Рівненської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимого, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №864-ОС від 24.11.2022 старшого сержанта ОСОБА_6 , призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії водія 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», під час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України старший сержант ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до посадової інструкції, інспектор групи інспекторів прикордонної служби зокрема зобов`язаний особисто брати участь у службі, в ході несення служби виявляти та затримувати порушників законодавства з прикордонних питань та відповідати за якісне виконання поставленого наказу на охорону державного кордону, точно виконувати покладені на нього обов`язки та завдання.

Отже, старший сержант ОСОБА_6 , будучи інспектором 2 категорії водієм 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 311 від 15.04.2016, відділ прикордонної служби є основним підрозділом прикордонного загону, призначеним для безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону, здійснення прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, забезпечення дотримання режиму державного кордону України, прикордонного режиму та режиму в пунктах пропуску через державний кордон України (пунктах контролю, контрольних пунктах в`їзду-виїзду), а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

Відділу прикордонної служби може визначатись ділянка відповідальності, яка обмежується державним кордоном України (визначеним рубежем) по фронту, розмежувальними лініями справа та зліва, а також тиловою межею контрольованого прикордонного району.

Відділення або група інспекторів прикордонної служби є підрозділом, який безпосередньо виконує завдання з охорони державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби у визначений час, здійснює прикордонний контроль і пропуск через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, виявляє та припиняє правопорушення, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Держприкордонслужби.

В ході досудового розслідування також встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

26.01.2025, старший сержант ОСОБА_6 , виконував службові обов`язки в прикордонному наряді «перевірка документів (вибуття)» з 08:00 год. 26.01.2025 по 20:00 год. 26.01.2025 відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону.

Під час перебування у вказаному наряді, старший сержант ОСОБА_6 , згідно вимог п. 20 наказу Міністра внутрішніх справ України від 19.10.2015 №1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» була уповноважена перевіряти документи громадян України, які перетинають державний кордон (в`їжджають/виїжджають та перебувають на визначеній території), з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому з`ясовувати наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону (в`їзду/виїзду та перебування на визначеній території); виявляти недійсні документи, а також документи, що не належать їх пред`явникам, затримувати осіб, які пред`явили такі документи, і негайно доповідати про них по команді.

Поряд з цим, 26.01.2025 близько 16:00 год. до легкового терміналу міжнародного пункту пропуску «Ужгород», що розташований за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 224, на транспортному засобі марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 прибув ОСОБА_4 , який при проходженні прикордонного контролю надав старшому сержанту ОСОБА_6 документи які надають йому право виїзду за межі території України, а саме по системі «Шлях».

При цьому, на виконання вимог п. 20 наказу Міністра внутрішніх справ України від 19.10.2015 № 1261 Інструкції, старший сержант ОСОБА_6 прийняв рішення щодо перевірки вказаних документів наданих ОСОБА_4 , з метою встановлення їх дійсності та з`ясування наявності законних підстав для виїзду закордон, в ході якої виникли сумніви щодо достатньості підстав у наданих ОСОБА_4 документів.

Водночас, близько 16:10 год. 26.01.2025 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення такою службовою особою дій, з використанням наданого їй службового становища, що полягали у забезпеченні безперешкодного перетину державного кордону України на підставі наданих ним документів.

На виконання вищевказаного злочинного умислу та з метою доведення протиправних дій до кінця, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що старший сержант ОСОБА_6 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону та в силу займаної посади та службових обов`язків уповноважений здійснювати перевірку дійсності документів, які дозволяють виїзд особам за межі України та надавати дозвіл на виїзд за кордон на підставі наданих документів, надав останньому неправомірну вигоду у розмірі 100 євро (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 26.01.2025 становило 4365 грн.) за здійснення прикордонного оформлення, тобто за сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 28.09.2024 близько 16:10, перебуваючи у міжнародному пункті пропуску «Ужгород», (що розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 224) та, достовірно знаючи, що старший сержант ОСОБА_6 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону та перебуває у прикордонному наряді, а також в силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють виїзд за межі України, діючи умисно, під час перевірки документів та встановлення законних підстав для виїзду за межі України, за нездійснення старшим сержантом ОСОБА_6 додаткової перевірки наданих ним документів та пришвидшення здійснення прикордонного оформлення, тобто за сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України, надав старшому сержанту ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 100 євро (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 26.01.2025 становило 4365 грн.).

25 лютого 2025 прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , за участю захисника підозрюваного ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. ст. 468 470, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у наданні неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Сторони угоди підтверджують, що її укладання є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Сторони дійшли згоди, що: за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром 1 (одна) тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно угоди, підписуючи її, сторони розуміли, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з вимогами ст. ст. 394 та 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити ОСОБА_4 , узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник у підготовчому судовому засідання просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 , узгоджене сторонами покарання.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які, відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання, обвинуваченого в судовому засіданні та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_4 , прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При цьому, суд констатує факт, що стороною захисту під час підготовчого судового засідання та судового розгляду не заявлялися клопотання щодо виклику свідків сторони захисту, витребування речей та документів, приєднання речей та документів в якості доказів.

Таким чином, обвинувачений був вільний у реалізації процесуальних прав сторони захисту.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст. 369 КК України, винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 28.09.2024 близько 16:10, перебуваючи у міжнародному пункті пропуску «Ужгород», (що розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 224) та, достовірно знаючи, що старший сержант ОСОБА_6 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону та перебуває у прикордонному наряді, а також в силу займаної посади здійснює перевірку документів, які дозволяють виїзд за межі України, діючи умисно, під час перевірки документів та встановлення законних підстав для виїзду за межі України, за нездійснення старшим сержантом ОСОБА_6 додаткової перевірки наданих ним документів та пришвидшення здійснення прикордонного оформлення, тобто за сприяння у безперешкодному перетині державного кордону України, надав старшому сержанту ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 100 євро (відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 26.01.2025 становило 4365 грн.).

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Санкція ч. 1 ст. 369 КК України, передбачає покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, належить до нетяжких злочинів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує пом`якшуючі провину обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, досудовим розслідуванням не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення злочину, належить призначити узгоджену сторонами міру покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, враховуючи санкцію вказаної статті, у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Суд враховує конкретні обставини вчинення злочину, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вину визнав повністю, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення злочину, належить призначити узгоджену сторонами міру покарання - у вигляді штрафу розміром 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

З урахування вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Запобіжний захід, ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні. Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 368-371, 373-376, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.02.2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000114 від 27 січня 2025 року, з одної сторони та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 з другої сторони, за участю захисника підозрюваного ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. ст. 468 470, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити узгоджену угодою міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2025 на майно, вилучене 26.01.2025 року за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 224, території легкового терміналу КПП «Ужгород», а саме на грошові кошти, в загальній сумі 100 євро, а саме: 2 банкноти номіналом 50 Євро серії SB та SB.

Речові докази: грошові кошти, в загальній сумі 100 євро, а саме: 2 банкноти номіналом 50 Євро серії SB та SB конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1