Провадження № 11-сс/4808/25/25
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 за ч.ч. 1, 2 ст. 109 КК України на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в кримінальному провадженні № 0000111,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Підозрюваний ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 10 днів.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що ухвала слідчого судді постановлена з грубим порушенням вимог КПК України, Конституції України, Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Вважає, що його позбавлено права на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір і встановить реальну обґрунтованість висунутого обвинувачення. Стверджує, що клопотання сторони обвинувачення про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтується виключно на припущеннях. Вказує, що строк проведення досудового розслідування закінчився ще 25 грудня 2024 року і уповноважена особа його не продовжувала. Зазначає, що ризик того, що він може негативно впливати на свідків, не є слушним, оскільки за 6 місяців перебування під вартою допитано тільки одного свідка, який дав покази на користь ОСОБА_7 . Зауважує, що слідчий суддя при винесенні ухвали не врахував положення ст. 178 КПК України, а також умисно не став розглядати можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2024 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на строк 30 днів, в межах досудового розслідування до 02 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Крім цього, доведено наявність ризиків, які не зменшилися, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вищевказана особа усвідомлює про можливість покарання за вчинення злочину (при цьому, ОСОБА_7 за віком не підлягає призову чи мобілізації, є пенсіонером, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , а тому може безперешкодно покинути територію України, з метою уникнення притягнення до відповідальності у випадку визнання його винним у скоєні інкримінованих кримінальних правопорушень);

- можливість вживання всіх можливих заходів з метою приховання, спотворення, знищення речей, документів та відомостей, які мають доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки після проведення обшуків ОСОБА_7 отримав доступ до облікового запису у соціальній мережі «Facebook», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 та видалив ряд публікацій. Таким чином, отримавши доступ до електронних засобів комунікації, ОСОБА_7 може видалити відомості, дані, електронні документи, які зберігаються на віддалених серверах;

- можливість незаконно впливати на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення (свідків), та яких необхідно допитати під час судового розгляду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. При цьому, ОСОБА_7 , перебуваючи під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)», винайшов можливість контактувати з абонентом з номером телефону НОМЕР_2 (належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого раніше було допитано у якості свідка в даному кримінальному провадженні), та абонентом з номером телефону НОМЕР_3 (належить представнику ГС «Коло старійшин України» з Івано-Франківської області ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

- можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочинів проти основ національної безпеки України та знаючи інших співучасників, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію щодо наявних доказів з метою приховувати злочинних дій;

- можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, а тому може як продовжити здійснювати розповсюдження матеріалів із закликами до захоплення державної влади, чи вчиняти дії з метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади так і вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя зробив висновок, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і продовження строку тримання під вартою є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_9 просили скасувати ухвалу слідчого судді, вважають її незаконною та необґрунтованою;

- прокурор вважає апеляційну скаргу безпідставною, просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строків слід задовольнити з метою доступу до правосуддя, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом апеляційного оскарження є саме рішення суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 від 27 грудня 2024 року, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості надати правову оцінку судовим рішенням, які вже набули законної сили та виконані у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 відповідає цим вимогам, оскільки суд першої інстанції правильно задовольнив клопотання, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000111 повідомлено про підозру від 28 червня 2024 року (том 1, а.п. 31-36) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України, а саме у змові про вчинення дій з метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади.

12 грудня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри (том 1, а.п. 40-56) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України, тобто розповсюдженні матеріалів із закликами до захоплення державної влади, та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України, тобто у змові про вчинення дій з метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади.

У відповідності до ст. 12 КК України: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 109 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання - позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 109 КК України, є нетяжким злочином, санкція якого передбачає покарання - обмеження волі на строк до трьох років або позбавлення волі на той самий строк з конфіскацією майна або без такої.

На думку суду апеляційної інстанції, задовольняючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя, правильно послався на обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 109 КК України, що підтверджується наведеними прокурором даними разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що слідчий суддя досліджує обставини злочину лише щодо пред`явленої підозри, після повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування ще триває, встановлюються нові фактичні дані, перевіряються обставини.

На думку суду апеляційної інстанції, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів належним чином оцінив в сукупності всі обставини згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, в тому числі характеризуючі особу підозрюваного ОСОБА_10 дані.

Сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваним дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вищевказана особа усвідомлює про можливість покарання за вчинення злочину (при цьому, ОСОБА_7 за віком не підлягає призову чи мобілізації, є пенсіонером, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , а тому може безперешкодно покинути територію України, з метою уникнення притягнення до відповідальності у випадку визнання його винним у скоєні інкримінованих кримінальних правопорушень);

- можливість вживання всіх можливих заходів з метою приховання, спотворення, знищення речей, документів та відомостей, які мають доказове значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки після проведення обшуків ОСОБА_7 отримав доступ до облікового запису у соціальній мережі «Facebook», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 та видалив ряд публікацій. Таким чином, отримавши доступ до електронних засобів комунікації, ОСОБА_7 може видалити відомості, дані, електронні документи, які зберігаються на віддалених серверах;

- можливість незаконно впливати на осіб, яким відомі обставини вчинення кримінального правопорушення (свідків), та яких необхідно допитати під час судового розгляду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. При цьому, ОСОБА_7 , перебуваючи під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)», винайшов можливість контактувати з абонентом з номером телефону НОМЕР_2 (належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого раніше було допитано у якості свідка в даному кримінальному провадженні), та абонентом з номером телефону НОМЕР_3 (належить представнику ГС «Коло старійшин України» з Івано-Франківської області ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

- можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочинів проти основ національної безпеки України та знаючи інших співучасників, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію щодо наявних доказів з метою приховувати злочинних дій;

- можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, а тому може як продовжити здійснювати розповсюдження матеріалів із закликами до захоплення державної влади, чи вчиняти дії з метою насильницької зміни конституційного ладу та захоплення державної влади так і вчинити інші кримінальні правопорушення.

Висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про подію кримінального правопорушення, відомостей, що характеризують особу підозрюваного, інших обставин по кримінальному провадженню, оцінки доводів прокурора.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Як встановлено матеріалами клопотання, строк досудового розслідування був продовжений до 25.12.2024, а 13.12.2024 на підставі ст. 290 КПК України, здійснено відкриття матеріалів стороні захисту, тобто строк досудового розслідування не закінчився.

У відповідності з ст. 199 КПК України в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи прокурора про те, що ризики згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України з часу застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати до теперішнього часу, що в свою чергу виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.

Стороною захисту не наведено вагомих підстав вважати, що обставини, які вказували на наявність заявлених прокурором ризиків, запобігання спробам яких є метою та підставами застосування запобіжних заходів, змінилися, та відповідно, вони зменшились, а також, що після прийняття рішень про застосування запобіжного заходу виникли нові обставини.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що слідчий суддя провів ретельний аналіз наявності підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , і з огляду на його підозру у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, його обставини, з метою запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, з врахуванням даних про його особу, відповідно до вимог кримінального процесуального закону обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду стороною захисту не спростовано встановлених слідчим суддею підстав для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів зауважує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для продовження відповідного запобіжного заходу, а тому колегія суддів не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правомірно не визначив підозрюваному розмір застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

За таких обставин, ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін.

Керуючись вимогами ст. ст. 177, 183, 197, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 за ч.ч. 1, 2 ст. 109 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_5

ОСОБА_4