УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000459 від 18.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солом`янським районним судом м. Києва здійснюється кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначивши, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до нього, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що були встановлені раніше, та на даний час не зменшились, зокрема, можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також просила врахувати дані про особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки, тяжкість, обставини скоєного кримінального правопорушення.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисник, в судовому засіданні, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, вказуючи на необґрунтованість та невідповідність вимогам КПК України клопотання прокурора, відсутність чи зменшення ризиків, що були встановлені раніше, недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав доводи захисника та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вислухавши думку учасників, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані та перевірені докази, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та подальшого його продовження під час судового провадження стало доведення перед судом ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_6 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які хоч і допитані в судовому засіданні, але є його сусідами, а тому може впливати на них з метою зміни їх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведені ризики та твердження обґрунтовані та підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що спричинило смерть людини, також обвинувачений раніше притягувався та на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів, у кримінальному провадженні не досліджено усі докази.

Вказані обставини, які встановлені та доведені під час розгляду кримінального провадження, які обґрунтовували та обґрунтовують продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого не змінилися. Обсяг та зміст висунутого обвинувачення стосовно обвинуваченого залишився без змін.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, що може бути призначене обвинуваченим, тяжкість висунутого обвинувачення та наслідків, що настали, дані про особу обвинуваченого, його спосіб життя, вагомість наявних та досліджених доказів, суд приходить до висновків про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, на переконання суду, не гарантує запобігання цим ризикам, що також спростовує доводи сторони захисту в кримінальному провадженні.

На даний час ризики, які зазначено раніше, будь-яким чином не зменшилися, залишаються незмінними, незважаючи на тривалість кримінального провадження, тобто є триваючими, доводи сторони захисту та самого обвинуваченого, зокрема, щодо задовільних характеристик, необґрунтованості клопотання та відсутності ризиків, не спростовують їх та є передчасними, так як судове слідство триває.

Безумовно, тривалість кримінального провадження є обставиною, яка враховується судом, але вона обумовлена тяжкістю злочину, у вчиненні якого висунуто обвинувачення, складністю провадження, повним дослідженням доказів, а також зміною складу суду.

Суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до правової позиції, наведеної у Постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №383/546/15-к суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що, зокрема, метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, зважаючи на раніше викладене, зберігаючи об`єктивність та безсторонність, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою на 60 днів, тобто до 22.05.2025 включно.

На підставі п.2 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_6 , оскільки злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, спричинив смерть людини.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 22.05.2025 включно.

Копію ухвали негайно вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1