Справа № 522/838/25
Провадження № 1-кс/522/2277/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000024 від 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України та за підозрою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України-

У С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024 від 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України та за підозрою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 10.01.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року о 05:00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_10 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з вказаними обставинами, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023), від 01.05.2023 № 254/2023 (затверджений Законом України № 3057-IX від 02.05.2023), від 26.07.2023 № 451/2023 (затверджений Законом України № 3275-IX від 27.07.2023), від 06.11.2023 № 734/2023 (затверджений Законом України № 3429-IX від 08.11.2023), від 05.02.2024 № 49/2024 (затверджений Законом України № 3564-IX від 06.02.2024), від 23.07.2024 № 469/2024 (затверджений Законом України № 3891-ІХ від 23.07.2024), від 28.10.2024 № 740/2024 (затверджений Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024).

Після початку широкомасштабного військового вторгнення Російської Федерації в Україну 24.02.2022, у громадянина України ОСОБА_8 , який був невдоволеним чинною державною владою в Україні, сповідував антиукраїнську ідеологію і неприйняття державності України, був прихильником приєднання території України до Російської Федерації або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, підтримував збройну агресію Російської Федерації проти України, визнавав її правомірною і підшукував способи сприяти їй, усвідомлював, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, виник злочинний умисел, направлений на надання державі-агресору Російській Федерації, її державним органам, організаціям і представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Способом допомоги державі-агресору Російській Федерації в проведенні підривної діяльності проти України ОСОБА_8 обрав - здобуття і передачу представникам розвідувальних органів Російської Федерації інформації про розташування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

З метою реалізації свого злочинного умислу, протягом 2024 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив в контакт з невстановленим співробітником розвідувального органу Російської Федерації, зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" під іменем (аккаунтом) " ОСОБА_11 " (Username: ОСОБА_12 ), якому дав зобов`язання здобувати і передавати йому засобами конспіративного зв`язку розвідувальну інформацію про розташування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Для ефективнішого виконання завдання невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації щодо сприяння в проведенні підривної діяльності проти України, у цей же період часу, протягом 2024 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_8 звернувся до громадянина України ОСОБА_7 з пропозицією і вказівками спільно здобувати і передавати невстановленому співробітнику розвідувального органу Російської Федерації інформацію про розташування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань. На вказану пропозицію і вказівки ОСОБА_7 відповів згодою, тим самим вступив з ОСОБА_8 в злочинну змову, направлену на надання державі-агресору Російській Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

На виконання спільного злочинного умислу, в січні 2025 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_7 , постійно проживаючи в м. Одесі, діючи умисно, спільно з ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ним, маючи умисел на надання державі-агресору Російській Федерації, її державним органам і організаціям, їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах збройної агресії Російської Федерації проти України і в умовах введеного в Україні у встановленому законом порядку воєнного стану, виконуючи завдання представника іноземної держави - співробітника розвідувального органу Російської Федерації, переслідуючи протиправну мету зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді створення загрози державній безпеці України, збирав і накопичував, зокрема шляхом фіксування на фото-, відеокамеру використовуваного ним і ОСОБА_8 спільно мобільного телефону марки REDMI 13, модель 24040RN64Y, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , а також фіксування точного місцезнаходження в картографічному веб-сервісі Google Maps (карти Google) із зазначенням точних географічних координат, інформацію щодо розташування в м. Одесі і Одеській області підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які приймають участь у відбитті збройної агресії Російської Федерації проти України, типу, виду і кількості їхнього озброєння, фортифікаційного обладнання і маскування їхніх позицій, з метою подальшого надання цієї інформації невстановленому співробітнику розвідувального органу Російської Федерації.

Продовжуючи спільну протиправну діяльність, 15.01.2025, у період з 17-09 год. до 17-11 год., ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , використовуючи мобільний телефон марки REDMI 13, модель 24040RN64Y, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , а також зареєстрований ним і ОСОБА_7 в месенджері «Telegram» аккаунт ОСОБА_13 » (Username: ІНФОРМАЦІЯ_3 ), авторизований за номером телефону НОМЕР_4 , в ході спілкування в месенджері «Telegram» направив невстановленому співробітнику розвідувального органу Російської Федерації, зареєстрованому в месенджері «Telegram» під іменем (аккаунтом) " ОСОБА_11 " (Username: ОСОБА_12 ), який завідомо для ОСОБА_8 і ОСОБА_7 знаходився на території Російської Федерації або на окупованій Російської Федерацією території України (точне місце не встановлене) і здійснював підривну діяльність проти України, попередньо здобуту ним і ОСОБА_7 достовірну інформацію у вигляді фотографій і знімків місцевості картографічного веб-сервісу Google Maps (карти Google) із зазначенням точних географічних координат розташування підрозділів ПвК " ІНФОРМАЦІЯ_4 " Збройних Сил України.

Згідно з листом оперативно-тактичного угруповання " ІНФОРМАЦІЯ_5 " Збройних Сил України № 15/ОТУ/112 від 29.01.2025, станом на 15.01.2025 за переданими ОСОБА_8 невстановленому співробітнику розвідувального органу Російської Федерації географічними координатами розташовувалися підрозділи ПвК " ІНФОРМАЦІЯ_4 " Збройних Сил України. За змістом переданої ОСОБА_8 невстановленому співробітнику розвідувального органу Російської Федерації інформації можливо ідентифікувати на місцевості розташування особового складу, озброєння, військової техніки ПвК "Південь" Збройних Сил України. Передана ОСОБА_8 невстановленому співробітнику розвідувального органу Російської Федерації інформація Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України, іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась. Передача вказаної в умовах воєнного стану громадянам Російської Федерації, іншим особам, які діють в інтересах російських спецслужб, військових формувань Російської Федерації, завдасть шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічні та інформаційній безпеці України.

При цьому, надаючи невстановленому співробітнику розвідувального органу Російської Федерації достовірну інформацію про розташування Збройних Сил України, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 усвідомлювали, що відповідні підрозділи і військовослужбовці Збройних Сил України стануть цілями вогневого ураження збройними силами держави-агресора Російської Федерації, а надана ними інформація буде використана для планування і ведення збройними силами держави-агресора Російської Федерації військових дій проти України, проведення розвідувальними органами Російської Федерації підривної діяльності проти України, у зв`язку з чим їхні дії направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

13.02.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

13.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/838/25, провадження № 1-кс/522/1241/25) від 14.02.2025, відносно підозрюваного громадянина України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Однак закінчити досудове розслідування у вказаний строк не надається можливим так як ще не проведено ряд слідчих розшукових дій, які необхідні для встановлення у повному обсязі всіх обставин кримінального правопорушення та вирішення питання про остаточну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 , а саме:

- отримати результати виконаного доручення стосовно огляду предметів які вилучені під час обшуку у ОСОБА_7 ;

- отримати висновки судових вибухотехнічних експертиз стосовно предметів вилучених під час обшуку у ОСОБА_7 ;

- встановити співучасників або додаткових свідків дій, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_7 ;

- отримати характеризуючі дані відносно підозрюваних від органів державної влади та державних установ;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що у відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховуватись від органів слідства та суду. Так, ОСОБА_7 , повідомлений про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі. А тому перебуваючи на волі він буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення справедливого покарання.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні та слідчі дії раніше, є: особлива складність кримінального провадження; тривалість виконання постанови про проведення слідчих дій (у порядку ч. 6 ст. 218 КПК України); тривалість проведення судових експертиз

Підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на території інших держав, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; його зв`язком з представниками країни-агресора - російської федерації; проживанням в Одеському районі Одеської області - прикордонному регіоні поблизу державного кордону України з Республікою Молдовою; відсутністю в нього постійної роботи і засобів існування;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені; тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені і не допитані;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується його зв`язком з представниками країни-агресора - російської федерації;

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Зазначені ризики не зменшилися, що, згідно ст. 177 та ст. 199 КПК України, є підставою для продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний узгодили свою спільну позицію, проти задоволення клопотання не заперечували.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вивчивши надані матеріали кримінального провадження, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, вислухавши думку прокурора, захисника, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

13.02.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

13.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (справа № 522/838/25, провадження № 1-кс/522/1241/25) від 14.02.2025, відносно підозрюваного громадянина України ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвалою суду від 03.04.2025 року строк досудового розслідування продовжено до 05.06.2025 року.

Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.

Слідчий суддя звертає увагу, на те, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Аналіз змісту повідомлення про підозру ОСОБА_7 , дає підстави вважати що висунута підозра містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності (пов`язаності) даної особи з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Таким чином, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Виходячи із наявних у слідчого судді матеріалів, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Слідчий суддя вказує, що обґрунтованість підозри встановлювалась під час вирішення питання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

При вирішенні питання про існування ризиків, слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

На цей час у кримінальному провадженні виконуються необхідні слідчі та процесуальні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається за можливе, оскільки запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі не зможуть перешкодити вказаній особі покинути територію України та ухилятись від органів слідства та суду.

Слідчий суддя вказує, що запобіжний захід застосовується та продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Питання щодо існування ризиків детально досліджувалось при обранні відносно останнього запобіжного заходу, та при розгляді клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу., а тому з урахуванням обставин інкримінованого злочину, тяжкості можливого покарання та особи підозрюваного, станом на даний час ризики, на думку слідчого судді, не знизились та продовжують існувати.

Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування при обранні відносно нього іншого запобіжного заходу.

На теперішній час підстав для визначення розміру застави немає, оскільки не зменшились заявлені під час обрання йому запобіжного заходу ризики.

Так, встановлено наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про продовження застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрані, не зменшились та ще мають місце.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, у даному кримінальному провадженні є наявний конкретний суспільний інтерес який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, враховуючи, що характер інкримінованого кримінального правопорушення є саме проти найцінніших людських благ - життя та здоров`я особи, яке відноситься до найнебезпечніших груп злочинних дій, які руйнуються і спотворюють найцінніші блага.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, а також продовження існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи лише виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали кримінального провадження №0000024 від 10.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України та за підозрою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України- задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 04.06.2025 року, в межах строку досудового розслідування без визначення застави, з утриманням в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1