Справа № 524/2181/25
Провадження № 1-кс/524/634/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2025 слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 15.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України

УСТАНОВИВ:

На обґрунтування клопотання про арешт майна слідчий зазначив, що 27.02.2025 громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Також, на виконання вимог КПК України, щодо виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , є власником кімнати за адресою: АДРЕСА_1 та частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилаючись на викладене слідчий просив накласти арешт на дане майно.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В п.3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий суддя приймає до уваги те, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено наявність достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Разом із тим, долучена слідчим інформаційна довідка від 04.03.2025 достеменно не підтверджує те, що саме підозрюваному в кримінальному провадженні належить на праві власності частина майна квартири АДРЕСА_3 , оскільки окрім ПІБ відсутні інші ідентифікуючі дані власника.

У зв`язку із викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. 170-171, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 15.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_4 , рнокпп НОМЕР_1 з позбавленням права відчуження, розпорядження, а саме на кімнату АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04.

В іншій частині вимог відмовити.

Копію ухвали направити слідчому та заінтересованим особам.

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_5