Справа № 466/1760/25
Провадження № 1-кп/466/544/25
В И Р О К

іменем України

09 квітня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

склад учасників справи:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова об`єднане кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 20.01.2025 року та обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 18.01.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 28.06.2023 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. ч. 2, 3, 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі (умовно-достроково звільненого від відбування покарання на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 04.06.2024 року), призваного на військову службу у Збройні сили України під час мобілізації 14.06.2024 року у військову частину НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 18.01.2025 року приблизно о 17:20 год., перебуваючи у приміщенні супермаркету «Арсен», що за адресою: м. Львів, просп. В. Чорновола, 93, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав з правої кишені куртки потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro Max», срібного кольору, 256 GB, IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 , із електронною SIM-карткою (eSIM) мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_4 , вартістю 44000 грн, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням у ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 15.01.2025 року приблизно о 17:05 год., перебуваючи поблизу «Краківського ринку», що за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав із сумки потерпілої ОСОБА_7 гаманець, у якому знаходилися банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , видані на ім`я ОСОБА_7 , на яких зберігалися грошові кошти потерпілої.

В подальшому, ОСОБА_4 15.01.2025 року в період часу з 17:05 год. до 17:13 год., перебуваючи поблизу «Краківського ринку», що за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11, діючи умисно, з метою подальшого використання в злочинних цілях, привласнив банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , видані на ім`я ОСОБА_7 , які знаходились у попередньо викраденому ним гаманці потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у викраденні, привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням у ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 357 КК України, вірно кваліфіковано, як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 15.01.2025 року у період з 17:13 год. до 17:28 год., діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, використовуючи викрадені та привласнені ним банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , видані на ім`я ОСОБА_7 , таємно викрав грошові кошти з вказаних банківських карток, здійснивши розрахунки за покупки у торговій точці «Напої та тютюн», що за адресою: м. Львів, вул. Куліша, 17, на суму 5888 грн з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 та на суму 2720 грн з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 8608 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням у ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 23.01.2025 року приблизно о 19:00 год., перебуваючи у маршрутному таксі №51, що рухалося по проспекту В`ячеслава Чорновола в напрямку вулиці Варшавської у м. Львові, під час висадки/посадки пасажирів на зупинці громадського транспорту «Шевченківська адміністрація», діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав із правої кишені куртки неповнолітньої ОСОБА_8 мобільний телефон «iPhone XR», чорного кольору, 64 GB, IMEI-1: НОМЕР_7 , із електронною SIM-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_8 , вартістю 9423 грн, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням у ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 17.01.2025 року приблизно о 09:00 год., перебуваючи у маршрутному таксі №25, що рухалося по вулиці Городоцькій у напрямку площі Кропивницького, під час висадки/посадки пасажирів на зупинці громадського транспорту «Площа Кропивницького», діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, шляхом вільного доступу з сумки потерпілої ОСОБА_9 таємно викрав паперовий конверт із грошовими коштами у сумі 2300 доларів США (що згідно з курсом НБУ станом на 17.01.2025 року складало 96997,67 грн), смарт-годинник Apple Watch SE GPS 40 mm Starlight Aluminium вартістю 12798,00 грн, гаманець, у якому знаходилося 1500 грн, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на суму 111295,67 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням у ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 12.02.2025 року в період часу з 14:20 год. по 14:25 год., перебуваючи на 2 поверсі у приміщенні готелю, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 122, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, через незачинені двері зайшов до приміщення службового кабінету №23 та шляхом вільного доступу таємно викрав з сумки білого кольору марки «Fils» гаманець чорного кольору, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 1032 грн, 515 євро (що згідно з курсом НБУ станом на 12.02.2025 року становило 22145,00 грн) та 800 доларів США (що згідно з курсом НБУ станом на 12.02.2025 року становило 33336,00 грн), що належать ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 56513,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини, дав пояснення аналогічні поясненням у ході досудового слідства. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, вірно кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінальних правопорушень, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання - щире каяття.

Обставин, які згідно з вимогами ст. 67 КК України обтяжують покарання рецидив злочинів.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу обвинуваченого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє 28.06.2023 року Шевченківським районним судом м. Львова за ч. ч. 2, 3, 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі (умовно-достроково звільнений від відбування покарання на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 04.06.2024 року), призваний на військову службу у Збройні сили України під час мобілізації 14.06.2024 року у військову частину НОМЕР_1 , згідно з довідками, на обліку нарколога та психіатра не перебуває.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та перевиховання обвинуваченого без реального позбавлення його волі неможливе.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства неможливе, тому вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Даними кримінальними правопорушеннями ОСОБА_4 заподіяна майнова шкода: ОСОБА_6 на суму 44000 грн, ОСОБА_7 на суму 8608 грн, ОСОБА_8 на суму 9423 грн, ОСОБА_10 на суму 56513 грн, ОСОБА_9 на суму 111295,67 грн, яка не відшкодована.

Цивільний позов не заявлено.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

У даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 100, 349, 366-368, 374, 376, 395 КПК України, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - покарання у виді 5 /п`яти/ років 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 /п`яти/ років 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Галицького районного суду м. Львова від 05.03.2025 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 12.02.2025 року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 21.01.2025 року на годинник «Apple Watch» бронзового кольору з металевим ремінцем бронзового кольору з s/n M47DQM3X2H, який був вилучений під час огляду місця події від 20.01.2025 року, - скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13.02.2025 року на барсетку чорного кольору фірми «Nike», грошові кошти в сумі 1032 грн, 800 доларів США, 515 євро, пару сережок із камінням темно-синього кольору, пару сережок із камінням світло-блакитного кольору, одну сережку у формі листка, кросівки чорного кольору, кофту бежевого кольору, спортивні штани бежевого кольору, куртку темно-зеленого кольору та кепку чорного кольору, - скасувати.

Речовий доказ по справі згідно з постановою про визнання речовим доказом від 24.01.2025 року, а саме: компакт диск формату «DVD-R», на якому наявні відеозаписи із назвами «vlc-record-2025-01-18-19h33m53s-XVR_ch10_main_1800_2107.dav-», «vlc-record-2025-01-18-19h39m41s-XVR_ch11_main_1512_2108.dav» з камер відеоспостереження, що розташовані на фасаді супермаркету «Арсен», за адресою: м. Львів, пр. В. Чорновола, 93, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по справі згідно з постановою про визнання речовим доказом від 24.01.2025 року, а саме: компакт диск формату «CD-R», на якому наявний відеозапис із назвою «XRN-815S_XRN-815S_CH001(10.10.173.4)_20250118_172020_172055_ID_0101» з камер відеоспостереження, що розташовані у приміщенні магазину «Moyo», за адресою: м. Львів, пр. В. Чорновола, 93, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по справі згідно з постановою про визнання речовим доказом та приєднання речового доказу до матеріалів кримінального провадження від 07.02.2025 року, а саме: оптичний компакт диск «CD-R», на якому міститься відеозапис камер відеоспостереження у магазині «Напої та тютюн», що за адресою м. Львів, вул. П. Куліша, 17, події яка мала місце 15.01.2025 року, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по справі згідно з постановою про визнання речовим доказом від 13.02.2025 року, а саме: барсетку чорного кольору фірми «Nike», пару сережок із камінням темно-синього кольору, пару сережок світло-блакитного кольору, одну сережку у формі листка, кросівки чорного кольору, кофту бежевого кольору, спортивні штани бежевого кольору, куртку темно-зеленого кольору та кепку чорного кольору, - повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі згідно з постановою про визнання речовим доказом від 13.02.2025 року, а саме: грошові кошти в сумі 1032 грн, 800 доларів США, 515 євро, - повернути ОСОБА_10 .

Речовий доказ по справі згідно з постановою про визнання речовим доказом від 21.02.2025 року, а саме: годинник «Apple Watch» бронзового кольору з металевим ремінцем бронзового кольору з s/n НОМЕР_9 , - повернути ОСОБА_9 .

Речовий доказ по справі згідно з постановою про визнання речовим доказом від 25.02.2025 року, а саме: оптичний компакт диск «CD-R», на якому міститься відеозапис камер відеоспостереження на будівлю, що за адресою м. Львів, вул. Замарстинівська, 122, події яка мала місце 12.02.2025 року, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13.02.2025 року у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 12.04.2025 року, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

У строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 12.02.2025 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до статті 376 КПК України, роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя ОСОБА_1