Справа № 462/1458/25
провадження 1-кс/462/382/25
У Х В А Л А

05 березня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000293 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000293 від 27.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на акт огляду реалізованого транспортного засобу № 8496/25/000260 від 26.02.2025 року на 1 арк., договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8496/25/000263 на 1 арк., договір комісії № 8496/25/1/000263 від 25.02.2025 року на 1 арк., акт технічного стану транспортного засобу № 8496/25/1/000263 від 25.02.2025 року, акт приймання-передачі № 8496/25/1/000263 від 25.02.2025 року, інформаційна картка по транспортний засіб на 1 арк., які були долучені заявою адміністратора сервісного центру ОСОБА_4 до матеріалів кримінального провадження та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «SKODA» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ТЗ - НОМЕР_2 , яке було вилучене в ході огляду місця події від 27.02.2025 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що існує реальна загроза приховування, пошкодження та знищення автомобіля, зазначеного у клопотанні. З метою збереження речових доказів та подальшого проведення експертиз та слідчих експериментів, просить клопотання задовольнити.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого та прокурора, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні, а також за відсутності власника чи володільця майна, оскільки відомості про такого та контактні дані у матеріалах клопотання відсутні.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000293 від 27.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфікований за ст. 198 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.02.2025 року до ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області надійшло повідомлення (єо6022) на лінію «102» від працівника сервісного центру МВС, що за адресою: м. Львів, вул. Д. Апостола ТСЦ 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області, виявлено автомобіль «SKODA» д.н.з. НОМЕР_3 , 2019 року випуску, який перебуває у розшуку за Чеською Республікою від 18.04.2023 року та який намагаються переоформити.

Відповідно до бази «Інтерпол», автомобіль «SKODA» д.н.з. НОМЕР_3 перебуває у розшуку за VIN кодом: НОМЕР_2 та номером двигуна: НОМЕР_4 , країною (ініціатором розшуку) є Чеська Республіка.

В ході досудового розслідування проведено огляд місця події за адресою: м. Львів, вул. Данила Апостола, 11, в ході якого виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «SKODA» д.н.з. НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер ТЗ - НОМЕР_2 та відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 27.02.2025 року, вказаний документ визнано речовим доказом.

Окрім цього, в ході досудового розслідування, заявою адміністратора ТСЦ 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області ОСОБА_4 , до матеріалів кримінального провадження, долучено наступні документи: - акт огляду реалізованого транспортного засобу № 8496/25/000260 від 26.02.2025 року на 1 арк., договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8496/25/000263 на 1 арк., договір комісії № 8496/25/1/000263 від 25.02.2025 року на 1 арк., акт технічного стану транспортного засобу № 8496/25/1/000263 від 25.02.2025 року, акт приймання-передачі № 8496/25/1/000263 від 25.02.2025 року, інформаційна картка по транспортний засіб на 1 арк.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 27.02.2025 року зазначені речі визнано речовим доказом.

Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України.

Таким чином, з огляду на положення п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, слідчий у клопотанні мала право ставити питання про накладення арешту на вказані речі, з тих підстав, що такі відповідають критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, тобто з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя не знаходить у клопотанні про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Надані слідчим матеріали містять достатньо підстав та підозр вважати, що зазначені речі можуть бути використано, як доказ у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, та те, що слідчим доведено, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що зазначені речі є речовим доказом, можуть бути приховуваними, пошкодженими, зіпсованими, втраченими, знищеними, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність для цього правових підстав.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на акт огляду реалізованого транспортного засобу № 8496/25/000260 від 26.02.2025 року на 1 арк., договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8496/25/000263 на 1 арк., договір комісії № 8496/25/1/000263 від 25.02.2025 року на 1 арк., акт технічного стану транспортного засобу № 8496/25/1/000263 від 25.02.2025 року, акт приймання-передачі № 8496/25/1/000263 від 25.02.2025 року, інформаційна картка по транспортний засіб на 1 арк., які були долучені заявою адміністратора сервісного центру ОСОБА_4 до матеріалів кримінального провадження та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «SKODA» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер ТЗ - НОМЕР_2 , яке було вилучене в ході огляду місця події від 27.02.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
Оригінал ухвали.