Дата документу 07.02.2025
Справа № 334/9381/24
Провадження № 1-кс/334/343/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про передачу арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, з метою здійснення заходів з управління арештованими грошовими коштами у кримінальному провадженні №0002216 від 01.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України,

установив:

30.01.2025 до слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло вище вказане клопотання прокурора.

В обґрунтування клопотання прокурор вказав про те, що у невстановлений органом досудового слідства час, у невстановленої в ході досудового розслідування особи з числа лікарів військово-лікарської комісії при КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ЗМР, виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах осіб, що мають намір отримати висновок ВЛК про непридатність для проходження військової служби, дій з використанням наданого їй службового становища.

Достовірно знаючи, що визначення стану придатності особи до проходження військової служби відноситься до компетенції військово-лікарських комісій, маючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від громадян, які мають намір отримати висновок ВЛК про непридатність для проходження військової служби, невстановлена в ході досудового розслідування особа розробила план, відповідно до якого, використовуючи надане їй службове становище, мала намір надавати особам без наявних для цього підстав довідки про непридатність до військової служби на підставі виписок з амбулаторної картки стаціонарного хворого, що буде містити відомості про проходження стаціонарного лікування у відповідному медичному закладі з відповідним діагнозом, шляхом здійснення фіктивної госпіталізації осіб до КНП ЗОКЛ ЗОР з подальшим встановленням їм недостовірного діагнозу, та видачі відповідної довідки про проходження стаціонарного лікування, без фактичного перебування особи на стаціонарному лікуванні в КНП ЗОКЛ ЗОР.

При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу, в період з листопада по грудень 2024 (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлено) невстановлена в ході досудового розслідування особа, залучила до незаконної діяльності інших осіб.

З цією метою невстановлена в ході досудового розслідування особа налагодила відповідне спілкування з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій запропонувала за грошову винагороду підшукувати осіб, які не маючи захворювань, бажають без наявних для цього підстав отримати довідку про непридатність останніх для проходження військової служби.

Відповідно до отриманих від невстановленої в ході досудового розслідуванням особи інструкцій, з метою конспірації незаконної діяльності, особи, що будуть направлятись ОСОБА_4 до КНП «ЦПМСД № 2» ЗМР, повинні мати при собі відповідні медичні документи.

Проаналізувавши отриману пропозицію, спосіб вчинення кримінальних правопорушень та матеріальну вигоду, ОСОБА_4 надав свою згоду на пособництво у вчиненні злочинів, і таким чином прийняв на себе роль пособника злочину, яка полягала у підшукуванні осіб, що мають намір отримати довідку про непридатність до військової служби без наявних для цього підстав та отриманні від них неправомірної вигоди за вказані дії.

Так, 12.12.2024 року, приблизно о 12:00, ОСОБА_5 , перебуваючи на пл. Маяковського у м. Запоріжжя, зустрівся з ОСОБА_4 , якому в ході особистої бесіди повідомив про намір пройти військово-лікарську комісію та отримати висновок про його непридатність для проходження військової служби.

Далі, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що визначення стану придатності особи до проходження військової служби відноситься до компетенції військово-лікарських комісій, діючи умисно, з корисливих мотивів та усвідомлюючи можливість реалізації злочинних намірів невстановленої в ході досудового розслідування особи, спрямованих на отримання неправомірної вигоди шляхом його пособництва, під час розмови, повідомив ОСОБА_5 , що зможе забезпечити проходження останнім військово-лікарської комісії з отриманням довідки про непридатність останнього до військової служби.

При цьому, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою здійснення подальшого сприяння невстановленій в ході досудового розслідування особі у реалізації її злочинного наміру, направленого на отримання неправомірної вигоди, пред`явила вимогу ОСОБА_4 про необхідність передання їй грошових коштів у розмірі 3000 доларів США за здійснення невстановленою в ході досудового розслідування особою необхідних дій з метою отримання довідки військово-лікарської комісії про непридатність ОСОБА_5 до військової служби.

20.12.2024 приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на території автозаправної станції «Запоріжнафтопродукт», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сєдова біля б. 7, здійснюючи пособництво в отриманні неправомірної вигоди невстановленою в ході досудового розслідування особою, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що в еквіваленті за комерційним курсом становить 125 787 гривень 60 копійок, у якості неправомірної вигоди для невстановленої в ході досудового розслідування особи, за отримання довідки військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, після чого був затриманий.

20.12.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Жовтневе Запорізької області, яка має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованому, одруженому, яка не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

В ході проведення досудового розслідування проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме території домоволодіння в садовому товаристві «Транспортник», вул. Набережна, 43-А в с. Вільнокур`янівка Вільнянського району Запорізької області, в ході якого виявлено та вилучено: 12000 доларів США; 9400 Євро; мобільний телефон Iphone 15РгоМах; блокнот та аркуш з записами.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 21.12.2024 вищевказане майно, у тому числі грошові кошти, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судці Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2024 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вищевказане майно, а саме а саме 12000 доларів США; 9400 Євро; мобільний телефон Iphone 15 Pro Мах; блокнот та аркуш з записами.

Відповідно до абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Клопотання прокурора оформлене відповідно до ст. 171 КПК України.

У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ч. 7 ст. 100 КПК України).

Спеціальним механізмом для забезпечення збереження арештованого у кримінальному провадженні майна є визначений законодавством України інститут управління таким майном, який закріплено Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - Національне агентство), є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

У пункті 4 частини першої статті 9 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з організації здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передач їх в управління.

Згідно до абзацу 2 ч. 1, ч. 2 ст. 19 Закону активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів. У разі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень.

Приписами ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» унормовано, що активи, зазначені у частині першій цієї статті, прийняті Національним агентством в управління, підлягають оцінці, яка здійснюється визначеними за результатами конкурсу суб`єктами оціночної діяльності, та передачі в управління визначеним за результатами конкурсу юридичним особам або фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі.

Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Дія договору про управління активами припиняється у разі скасування арешту прийнятих в управління активів або їх конфіскації, спеціальної конфіскації, іншого судового рішення про їх стягнення в дохід держави.

Слідчим суддею встановлено, що 20.12.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю с. Жовтневе Запорізької області, яка має базову середню освіту, офіційно не працевлаштованому, одруженому, яка не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

В ході проведення досудового розслідування проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме території домоволодіння в садовому товаристві «Транспортник», вул. Набережна, 43-А в с. Вільнокур`янівка Вільнянського району Запорізької області, в ході якого виявлено та вилучено: 12000 доларів США; 9400 Євро; мобільний телефон Iphone 15РгоМах; блокнот та аркуш з записами.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 21.12.2024 вищевказане майно, у тому числі грошові кошти, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судці Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2024 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вищевказане майно, а саме а саме 12000 доларів США; 9400 Євро; мобільний телефон Iphone 15 Pro Мах; блокнот та аркуш з записами.

Згідно Закону та вимог КПК в управління передається майно, вартістю від 605 600 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 становить 3028 грн.). Вартість арештованих грошових коштів перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у зв`язку з цим зазначені арештовані грошові кошти можуть бути передані АРМА для здійснення заходів з управління ними для забезпечення їх збереження, та не завдасть шкоди кримінальному провадженню.

Згода власника арештованого майна на передачу його в управління Агентству в матеріалах клопотання відсутня, оскільки власник не встановлений до теперішнього часу.

Відповідно до повідомлення Національного банку України офіційний курс гривні щодо іноземних валют на 20.12.2024, тобто на дату вилучення грошових коштів, становив долар СІНА - 41,9292 грн., Євро - 43,5770 грн.

Таким чином, сума вилучених під час обшуку грошових коштів 12 000 доларів СІНА складає 503 150 грн. 40 коп., 9400 Євро складає 409 623 грн. 80 коп.

Вартість грошових коштів, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 605 600 грн.

Для подальшого здійснення заходів з управління ними, задля забезпечення їх збереження, вважаю доведеними підстави для передачі арештованих грошових коштів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, що виправдовує переслідувані цілі органу досудового розслідування.

У цьому випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 100, 131, 132, 172-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0002216 від 01.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити

Передати арештовані грошові кошти у сумі 12 000 доларів США, 9400 Євро в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, з метою здійснення заходів з управління арештованими грошовими коштами

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до апеляційного суду Запорізької області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1