ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/974/24
Провадження № 1-кп/210/235/25
У Х В А Л А

іменем України

17 лютого 2025 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

цивільного позивача ОСОБА_8

представника цивільного відповідача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286-1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000756 від 28.07.2023 року.

18.10.2024 року ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти. Заява мотивована тим, що автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким в ДТП здійснено наїзд на ОСОБА_10 , був під керуванням ОСОБА_4 , тому згідно норм чинного законодавства він є суб`єктом відповідальності за завдання шкоди автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, що спричинило смерть.

Автомобіль «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахований згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ».

12.09.2023 року ОСОБА_6 звертався до ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ» із заявою про здійснення страхової виплати, проте станом на день подання позовної заяви жодного відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_10 ні позивач 1, ні позивач 2 не отримували, так само як і діти померлої ОСОБА_10 .

Автомобіль «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким в ДТП здійснено наїзд на ОСОБА_10 був під керуванням ОСОБА_11 та інструктора ОСОБА_12 (ТОВ Криворізька автошкола), тому згідно норм чинного законодавства ТОВ «Криворізька автошкола» є суб`єктом відповідальності за завдання шкоди автомобілем, як джерелом підвищеної небезпеки, що спричинило смерть.

Автомобіль «Daewoo Matiz», реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахований згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС».

12.09.2023 року ОСОБА_6 звертався до АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» із заявою про здійснення страхової виплати, проте станом на день подання позовної заяви жодного відшкодування шкоди, завданої смертю ОСОБА_10 ні позивач 1, ні позивач 2 не отримували, так само як і діти померлої ОСОБА_10 .

Звертає увагу суду на те, що ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ» та АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» мають численну кількість судових справ та судових документів, що має свідчити про факт ненадійності останніх та намагання вказаними компаніями уникнути майбутнього виконання судового рішення, яке буде ухвалено по даній справі.

Тому, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на всі відкриті грошові кошти ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ»; накласти арешт на всі відкриті грошові кошти АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС»; накласти арешт на всі відкриті грошові кошти ТОВ «Криворізька Автошкола» в розмірі, яка відповідає ціні позову, а саме на суму 4640000,00 грн., які знаходяться в банківських установах на всіх рахунка, інформація про які буде виявлена в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову.

В судовому засіданні ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали заяву про забезпечення позову та просили її задовольнити.

Прокурор в частині накладення арешту на грошові кошти безпосередньо зі сторони обвинуваченого у випадку можливого визнання його винним не заперечував. З приводу Криворізької автошколи у даний момент не вирішується питання щодо притягнення до відповідальності представника автошколи.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , кожен окремо, покладались на розсуд суду.

Представник цивільного відповідача ТОВ «Криворізька автошкола» ОСОБА_9 заперечував щодо задоволення заяви про забезпечення позову. Зазначив, що не надано ніяких доказів щодо неможливості виконання судового рішення, не надано доказів реалізації майна, яке знаходиться у володінні автошколи з метою унеможливлення виконання рішення суду. На його переконання задоволення заяви буде порушувати права та інтереси працівників автошколи, оскільки з рахунків автошколи здійснюється виплати заробітної плати, комунальних послуг, виконання по цивільним та іншим зобов`язанням. Крім того, в даному провадженні не вирішується питання винуватості інструктора автошколи, який безпосередньо знаходиться в трудових відносинах з ТОВ «Криворізькою автошколою». Тому, заява подана передчасно та безпідставно.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши заяву про забезпечення позову, оглянувши матеріали кримінального провадження у обсязі, необхідному для вирішення жданої заяви, прийшов до наступного висновку.

В рамках кримінального провадження подано позовну заяву ОСОБА_6 , ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , ТОВ «Криворізька автошкола», ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ», АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» про відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Слід відзначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну неможливість чи утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Арештовані кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.09.2019 року у справі № 320/3560/18; провадження № 61-5051св19.

Щодо вимог ОСОБА_6 про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту грошові кошти, суд зазначає, що такий захід забезпечення позову може бути застосований судом лише при наявності достовірної інформації про рахунки ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ», АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» та ТОВ «Криворізька Автошкола», а також розмір коштів, що зберігаються на них.

Не зазначення позивачем відомостей про належні відповідачам грошові кошти на рахунках, які позивач просить арештувати, позбавляє суд можливості визначити співмірність даного виду забезпечення позову заявленим вимогам.

При цьому, позивачем взагалі не обґрунтовано доцільності арешту коштів на всіх рахунках відповідачів.

Крім того, із викладених позивачем доводів та представлених доказів не встановлено реальної загрози, за якої невжиття саме таких заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Так, жодних підтверджень наміру ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ», АТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ТАС» та ТОВ «Криворізька Автошкола» умисно ухилятися від виконання рішення суду (наприклад, що відповідач здійснює підготовчі дії до реалізації майна, або вже реалізував належне йому майно, тощо) матеріали справи не містять.

Посилання заявника на ту обставину, що на момент прийняття судом рішення існуватимуть труднощі є лише припущенням, яке не доведене належними доказами.

Обґрунтування заяви про забезпечення позову являють собою загальний виклад застосування норм права без жодних конкретних посилань.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заході, суд вважає, що в даному випадку заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 149-154, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошено 21.02.2025 року о 13-00 годині.

Суддя: ОСОБА_1