Справа № 638/8640/23
Провадження № 1-кс/638/560/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Харківського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 03.12.2024 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій, зокрема, просить скасувати постанову дізнавача ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 03.12.2024 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що оскаржувана постанова є немотивованою, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що матеріали кримінального провадження не містять доказів вручення йому повісток, а отже відсутні підстави вважати, що він був повідомлений з додержанням вимог КПК України. Посилається на ту обставину, що дізнавачем не зазначено де саме (в яких кімнатах) призначено зустріч, також дізнавачем не доведено, що у призначені дні він не був присутнім у приміщенні ХРУП №3. Крім того, зазначає, що відповідно до наказу від 01.10.2024 року директора ТОВ «ЄВРОПЛАСТ» він повинен був провести особисті перемови з потенційними інвесторами для відновлення виробничої діяльності товариства і виконуючи вказаний наказ він вимушено залишив межі м.Харкова до повного виконання зазначеного наказу. Тому його відсутність 02.12.2024 року за адресою проживання на переконання ОСОБА_3 є цілком логічною. Вказує, що йому не надходило телефонних дзвінків від дізнавача. З огляду на викладене висновок щодо умисного переховування від органу досудового слідства є безпідставним та необґрунтованим. До оголошення його у розшук слідчий, прокурор не вжили ніяких заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Вказує, що під час судового засідання ним було повідомлено адресу свого місцезнаходження - АДРЕСА_1 , тому дізнавач повинен був скасувати оскаржувану постанову. Численні судові засідання за його участю також на його думку виключають твердження дізнавача та прокурора про нібито невідоме їм місце його знаходження та їх твердження щодо переховування від органу досудового розслідування. Вважає, що постанова про зупинення кримінального провадження та оголошення його у розшук не відповідає фактичним обставинам та має ознаки зловживання владою та службовим становищем дізнавачем та прокурором, а тому підлягає скасуванню. Також просить постановити окрему ухвалу відносно злочинних дій дізнавача та прокурора.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав з підстав, зазначених у ній, просив задовольнити.

Дізнавач в судовому засіданні заперечував проти скасування постанови з огляду на її законність та обґрунтованість, надав матеріали кримінального провадження №0000039 від 13.01.2023 року для огляду. Також вказує, що підозрюваний вводить суд в оману, оскільки під відеофіксацію останній розписався в підозрі, зміст повісток у відповідності до ст.136 КПК України йому було зачитано, зокрема було зазначено у який кабінет йому необхідно прийти, на телефонні дзвінки підозрюваний не відповідав, тому було здійснено виїзд за місцем проживання підозрюваного, оскаржувана постанова винесена саме 03.12.2024 року. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши думку учасників провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, оглянувши відеозапис, вважаю, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

За змістом статті 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

При цьому порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 КПК України.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування здійснюється відповідно до правил ст.306 КПК України. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст.307 КПК України.

Пунктом 2 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування можуть бути оскаржені потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Встановлено, що Харківським РУП №3 ГУ ПН в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000039 вбачається, що 13.01.2023 року до ХРУП №3 надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

25.11.2024 ОСОБА_3 в присутності 2-х понятих та із застосуванням безперервної відеофіксації повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Надані докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 03.12.2024, досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 зупинено та підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в розшук.

Не погоджуючись з зазначеною постановою підозрюваним подано дану скаргу.

Підстави, порядок та умови зупинення досудового розслідування встановлені Главою 23 КПК України. Дотримання зазначених підстав, порядку та умов слідчим, дізнавачем, прокурором при прийнятті процесуального рішення про зупинення досудового розслідування є предметом оцінки при вирішенні винесеної на розгляд слідчого судді ОСОБА_3 даної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими п.2 ч.1 цієї статті. Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді. Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного (ч.ч.4, 5 ст.280 КПК України).

Підстави та порядок розшуку підозрюваного регламентовані у ст.281 КПК України. Відповідно до цієї норми, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення розшуку підозрюваного може бути доручено оперативним підрозділам.

Отже, за змістом вищезазначеної норми, підставами для оголошення розшуку підозрюваного є: якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме; якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного відоме, проте за одночасного існування таких обставин: підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України; підозрюваний не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Таким чином, у разі встановлення під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного, а також встановлення, що таке місце знаходиться на тимчасово окупованій території України чи за межами України, куди підозрюваний виїхав та (або) де він перебуває, слідчому належить викликати підозрюваного у встановленому законом порядку, у тому числі (але не виключно) із застосуванням можливостей міжнародного співробітництва, а у випадку його неявки на такий виклик (за умови належного його повідомлення) та відсутності у підозрюваного встановлених КПК України поважних причин для такої неявки, у слідчого виникають підстави, встановлені ст.281 КПК України, для оголошення його розшуку.

Натомість, відсутність відомостей про місцезнаходження підозрюваного є окремою самостійною достатньою підставою для оголошення його розшуку, адже у разі невстановлення місцезнаходження підозрюваного та за умови відсутності у слідчого відомостей про верифіковані електронну пошту чи номер засобу зв`язку підозрюваного, слідчий позбавлений можливості здійснити виклик такого підозрюваного у встановленому КПК України порядку із забезпеченням його повідомлення, яке у розумінні КПК України вважатиметься належним.

У скарзі підозрюваним наголошено про відсутність доказів у підтвердження фактів ухилення від досудового розслідування, тому у дізнавача були відсутні підстави для оголошення його розшуку та зупинення досудового розслідування. Суд відхиляє такі доводи сторони захисту, оскільки підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не свідчить про його ухилення від слідства. Зазначені висновки слідчого судді узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, висловленими у постановах від 24.07.2019 у справі № 725/2356/16-к та від 14.06.2022 у справі № 391/66/17.

Встановлено, що 25.11.2024 року ОСОБА_3 в присутності 2-х понятих та із застосуванням безперервної відеофіксації вручено три повістки про виклик 28.11.2024, 29.11.2024, 02.12.2024 о 10 год. 00 хв. до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для проведення допиту в якості підозрюваного, вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак від їх отримання останній відмовився. Текст повісток зачитано уголос.

28.11.2024, 29.11.2024, 02.12.2024 ОСОБА_3 до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області не з`явився, про причину своєї неявки не повідомив.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування дізнавачем вживались заходи для встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , однак останній за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 відсутній, на телефонні дзвінки дізнавача не відповідав.

Обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, встановлені у ст.91 КПК України. Саме щодо них у КПК України встановлено правила щодо обов`язку їх доказування (ст.92 КПК України), щодо їх збирання (ст.93 КПК України) та оцінки (ст.94 КПК України), визначено їх джерела (ст.84 КПК України) та встановлено вимоги щодо їх належності (ст.85 КПК України), допустимості (ст.86-88-1 КПК України) та достатності (ст.94 КПК України). Натомість, за змістом ст.91 КПК України, відомості про місцезнаходження підозрюваного, необхідні органу досудового розслідування для проведення за його участі слідчих чи процесуальних дій, не входять до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Натомість завдання кримінального провадження визначені у ст.2 КПК України, відповідно до якої ними є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови дізнавача від 03.12.2024 про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук, стороні обвинувачення було відомо, що ОСОБА_3 за місцем проживання відсутній, що свідчить про те, що місцезнаходження останнього органом досудового розслідування станом на 03.12.2024 встановлене не було.

При цьому суд враховує, що Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено поняття місця перебування, яким є житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги, а також місце проживання, яким є житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Отже, за змістом вищезазначених норм, поняття місця перебування та місця проживання, найбільш близькі за значенням до поняття місцезнаходження, включають, крім інших даних, інформацію про адресу розташування нерухомого майна, у якому знаходиться (проживає, перебуває) особа. Таких даних щодо ОСОБА_3 під час досудового розслідування не отримано, незважаючи на вжиті заходи.

Відтак, слідчий суддя переконався, що у органу досудового розслідування були наявні підстави, передбачені ст.281 КПК України, для оголошення розшуку підозрюваного, оскільки, незважаючи на наявність достатньо вірогідної інформації про його перебування, його місцезнаходження встановлене не було. У свою чергу, такі обставини відповідно до ст.280 КПК України є підставою для зупинення досудового розслідування у зв`язку з оголошенням підозрюваного у розшук.

При цьому участь підозрюваного в судових засіданнях в режимі відеоконференції не свідчить про встановлене місцезнаходження останнього, оскільки його участь здійснюється у дистанційному режимі з використанням власних технічних засобів.

Оцінюючи, чи дотримався слідчий встановленого ч.2 ст.280 КПК України обов`язку виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, до зупинення досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що у скарзі не наведено обставин, які б свідчили про наявність на момент зупинення досудового розслідування таких непроведених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, та виходить із засад процесуальної самостійності сторони обвинувачення, закріплених у ст.ст.36, 39, 40 КПК України.

За таких обставин слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова винесена на підставах, в порядку та у спосіб, встановлений у ст.ст.280, 281 КПК України, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування за обставин, наведених у даній скарзі.

Керуючись ст.ст.7, 9, 280, 281, 303, 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Харківського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 03.12.2024 року про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 13.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 14.02.2025 року о 16:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1