Справа № 308/4687/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000900, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2025 року в рамках кримінального провадження №0000900.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 28.12.2024, в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Чоп, вул. Головна, 1, Ужгородського району, Закарпатської області, було вилучено транспортний засіб марки «KIA», моделі «SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Зазначає, що власником транспортного засобу являється ОСОБА_4 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , та є потерпілим у кримінальному провадженні. Крім того, в ході досудового розслідування з даним автомобілем проведено всі слідчі дії та експертизи, а тому відпала потреба у подальшому накладені арешту на майно.

У зв`язку з наведеним, просить суд скасувати арешт на автомобіль марки «KIA», моделі «SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Заявник не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник ОСОБА_3 подав заяву, згідно з якою просив розглянути справу без їх участі та задоволити клопотання в повному обсязі.

Прокурор у судове засідання також не з`явився та подав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі. Додатково зазначив, що не заперечує проти надання заявнику права користування автомобілем.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2025 року накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події 28.12.2024 за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Чоп, вул. Головна, 1, на відкритій ділянці місцевості майно, а саме: транспортний засіб марки «KIA», моделі «SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_1 , недопалок жовтого кольору, який поміщено до паперового конверту, пожежне сміття з під передньої частини автомобіля, яке упаковано у спеціальний пакет НПУ №PSP 2470145, пластиковий предмет жовтого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP 1519702.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2025 року передбачає заборону розпоряджатися та користуватися транспортним засобом марки «KIA», моделі «SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_1 .

Слідчим суддею встановлено, що власником вищевказаного транспортного засобу є ОСОБА_4 , який не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, з вилученим транспортним засобом проведені необхідні слідчі дії та експертизи, копії яких додано до матеріалів справи.

Беручи до уваги встановлені слідчим суддею фактичні обставини справи, за яких на даний час кінцеве рішення по кримінальному провадженні №0000900 від 28.12.2024 року не прийнято, ОСОБА_4 є законним власником даного транспортного засобу, приймаючи процесуальну позицію прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про можливість повернення автомобіля власнику чи іншому законному володільцю для користування.

Слідчий суддя вважає, що заборона розпорядження вказаним транспортним засобом забезпечить збереження його як речового доказу та не призведе до приховування чи відчуження такого.

Таким чином, накладений арешт підлягає частковому скасуванню в частині заборони користування транспортним засобом.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.01.2025 року на автомобіль марки «KIA», моделі «SPORTAGE», номерний знак НОМЕР_1 , передавши зазначене майно на відповідальне зберігання власнику чи іншому законному володільцю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1