СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/594/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2023 за № 0000104, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який здобув вищу освіту, працює ТОВ «Проксіма Рісерч Інтернешнл» на посаді аналітика консолідованої інформації, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження:

потерпіла - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 11.07.2023 приблизно об 11 год. 00 хв., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи неподалік входу на станцію метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен» в м. Києві, помітив поблизу себе ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої в руці знаходилась жіноча сумка та в цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення сумки, що належить ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, строк дії якого продовжено з 20 травня поточного року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023 року.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_8 та шляхом ривку, вирвав з її руки сумку коричневого кольору, в якій перебували документи на ім`я ОСОБА_8 , грошові кошти у розмірі 310 грн та 110 євро (що згідно з курсом Національного банку України станом на 11.07.2023 становить 4406,80 грн) та, утримуючи викрадене при собі, намагався покинути місце вчинення злочину, тобто ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 186 КК України, фактично визнав та показав, що він перебував у неадекватному стані. За день до подій і зранку вживав міцні спиртні напої - горілку, пиво. 11.07.2023 він хотів зустрітись з другом. На шляху до друга йому стало погано і він вирішив повернутися додому. У переході на станції метро «Житомирська», на сходах, йому стало погано і він присів. Повз нього проходила жінка, він подумав, що це його знайома, і вирішив її наздогнати та перепитати, але потім зрозумів, що обізнався. Можливо він налякав її, шатався, погано стояв на ногах, тримався випадково за її сумку. Жінка почала кричати і люди навкруги з`явились, його хтось вдарив і повалив на землю. Після цього його повели до відділку поліції, він не усвідомлював чого його затримали, умислу крадіжки у нього не було, він мав при собі грошові кошти, також грошові кошти були на картці. Він вибачився перед потерпілою та батьки відшкодували їй завдану моральну шкоду. Його поведінка у відділку поліції була неприпустима. Він пройшов лікування від алкогольної залежності.

Разом з тим не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення фактично визнав, його вина також в повному обсязі доведена та підтверджується як показаннями самого обвинуваченого, так і зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними, та дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

- показаннями, допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що 11.07.2023 приблизно об 11 год. 00 хв. вона приїхала зі Львова на маршрутці до станції метро «Житомирська», у руках несла важкі сумки, також мала сумку на плечі. Вона йшла повільно. Перед тим як спуститися в перехід вона звернула увагу на молодого чоловіка, який сидів навколішки, вона як медик подумала, що йому погано, призупинилася, подивилася чи не хворий. Впевнившись, що чоловік не хворий, вона пішла ділі. Спустившись у перехід, вона відчула по спині різкий рух. Вона впізнала того молодого чоловіка, який сидів навколішки, він взяв ручку сумки, вона розгубилася та почала кричати, вона тримала сумку у раках, а він почав тягнути сумку до себе. Він був в стані алкогольного сп`яніння, неадекватний, очі були скляні. Молоді хлопці підійшли та допомогли забрати сумку. Хтось викликав поліцію і на зустріч біг працівник поліції. Також показала, що саме з обвинуваченим ОСОБА_4 вона боролася за свою жіночу сумку. ОСОБА_4 забрав сумку у неї з рук, але він не тікав, не біг, хлопці - перехожі повалили ОСОБА_4 на підлогу. Вона тримала за сумку, а він за ручку сумку, хлопці перехожі забрали сумку в обвинуваченого. Крім того, показала, що батьки обвинуваченого відшкодували їй задану матеріальну шкоду. Жодних претензій до ОСОБА_4 вона не має. Просила не застосувати до нього покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки позбавлення волі зруйнує його життя;

- показаннями, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , який показав, що він працює поліцейським УП в метрополітені ГУНП в м. Києві, ніс службу на станції метро «Житомирська». Він почув крики з переходу, потерпіла кричала «допоможіть, грабують». Він вийшов у перехід та побачив, як двоє хлопців тримали громадянина із сумкою, сумку хлопці віддали жінці. Коли він підійшов до чоловіка, то хлопці, які його тримали, пішли. Жінка повідомила, що тільки приїхала із закордону. Він затримав громадянина, як виявилося це був ОСОБА_4 , привів його до кімнати поліції. Після цього, викликали СОГ. Затриманий ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння, на питання навіщо він так вчинив, ОСОБА_4 відповів - «так захотілося». Також у кімнату поліції була запрошена потерпіла, яка надала свої пояснення, повідомила, що ОСОБА_4 намагався вирвати у неї сумку шляхом ривку. У кімнаті поліції ОСОБА_4 поводив себе агресивно, ображав працівників поліції;

- показаннями, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка показала, що пів року тому, влітку, вона працювала у переході станції метро «Житомирська» та почула як хтось впав, сказали, що чоловік п`яний впав. Потім почула крики жінки про допомогу, повернулася на крики і побачила, що чоловік, як пізніше вона дізналася це був ОСОБА_4 , тримає сумку жінки та не відпускає. Інший чоловік підбіг до ОСОБА_4 вдарив його і відібрав у нього сумку та передав її жінці, як пізніше вона дізналася це була ОСОБА_8 . ОСОБА_4 коли падав розбив вітрину. Перехожі чоловіки підняли ОСОБА_4 . До них підійшов працівник поліції метрополітену. При затриманні ОСОБА_4 смикався, виривався, впав. Працівники поліції допитали її як свідка. ОСОБА_8 пішла разом з працівниками поліції до кімнати поліції в метрополітені. Також показала, що ОСОБА_4 тримав сумку і не відпускав, чоловік перехожий його вдарив, після чого ОСОБА_4 сумку відпустив. Працівники поліції її допитали цього ж дня. Також працівники поліції надавали їй фото чоловіків для впізнання, показували на телефоні. Крім того, показала, що на неї під час досудового розслідування здійснювався тиск з боку батьків ОСОБА_4 , пропонували їй змінити показання. Перед судовим засіданням їх дзвонив чоловік, який представився адвокатом, і пропонував зустрітися, але вона відмовилася;

- показаннями, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка показала, що дату та час вона не пам`ятає, події відбувалися влітку. Вона працювала у переході станції метро «Житомирська» та почула шум - кричала жінка «допоможіть». Вона побачила, що жінка тримає сумку у руках і за її сумку тримається чоловік, як вона потім дізналася це був ОСОБА_4 . Хлопець, що ішов на зустріч жінці, підійшов та вдарив ОСОБА_4 , після чого він впав та відпустив сумку жінки. ОСОБА_4 намагалися підняти, але він був у неадекватному стані, висловлювався нецензурною лайкою, кричав та не вставав. Потім підійшли працівники поліції метрополітену, підняли ОСОБА_4 та відвели його до кімнати поліції. Показала, що ОСОБА_4 , який перебуває в залі суду, і був тим хлопцем, який намагався вирвати сумку у жінки. Потерпіла вказала на ОСОБА_4 та пішла разом з працівниками поліції до кімнати поліції. Працівники поліції її допитали цього ж дня, приблизно через 30 хв. після подій. Також працівники поліції надавали їй 4 фото чоловіків для впізнання, на телефоні показували 3 фото. Крім того, показала, що на неї під час досудового розслідування здійснювався тиск з боку батьків ОСОБА_4 та адвоката. Вони приходили до неї на роботу та пропонували їй частково змінити показання;

- рапортом старшого інспектора - чергового УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 11.07.2023 № 1554, відповідно до якого 11.07.2023 до чергової частини надійшло повідомлення поліцейського УП в метрополітені, рядового поліції ОСОБА_13 про те, що 11.07.2023 об 11 год. 00 хв. на ст. м. «Житомирська» було затримано ОСОБА_4 , який вирвав з рук сумку у ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 49, 50);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.07.2023, відповідно до якого ОСОБА_8 повідомила про те, що 11.07.2023 близько 11 год 00 хв., перебуваючи в підземному переході поблизу вхідних дверей, які ведуть до станції метро «Житомирська» «КП Київський метрополітен», раніше невідомий їй громадянин вирвав з її рук жіночу сумку, в якій знаходились документи, грошові кошти та особисті речі (т 1 а.п. 51);

- протоколом огляду місця події від 11.07.2023, який проведено за участі потерпілої ОСОБА_8 , в присутності двох понятих та відповідно до якого об`єктом огляду являється приміщення станції метро «Житомирська», а саме: кімната поліції на вказаній станції. На вказаній станції метро перебуває громадянка ОСОБА_14 , яка повідомила, що приблизно об 11 год. 00 хв. невідомий громадянин неподалік вхідних дверей станції метро «Житомирська» «КП Київський метрополітен» у м. Києві вирвав з рук сумку, в якій були паспорти на її ім`я, банківські картки, грошові кошти в сумі 110 Євро та 300 грн, пенсійне посвідчення на її ім`я, особисті речі, сумка коричневого кольору. Невідома особа була одягнута в шльопанці, шорти, поло та кепку. Після чого, сумку з виявленими речами було поміщено до спец. пакету EХРО438896, який опечатано печаткою (а.п. 52-55);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 11.07.2023 з додатком до нього - флеш носієм, відповідно до якого ОСОБА_4 , який заволодів сумкою потерпілої ОСОБА_15 з особистими речами, 11.07.2023 об 11 год. 00 хв. затримано біля вхідних дверей станції метро «Житомирська» за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Під час особистого обшуку ОСОБА_4 нічого вилучено не було (а.п. 57-61, 62);

- тестом на алкоголь від 11.07.2023, який проводився о 13 год. 14 хв. за допомогою приладу «Drager», алкотест 6820, ARLK-0047 та відповідно якого ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, 2.85 проміле (т. 1 а.п. 67);

- протоколом огляду предмету від 11.07.2023 з додатком до нього - фототаблицею, відповідно до якого предметом огляду являється спеціальний пакет Експертної служби МВС України EXPO438896, на якому нанесені надписи і підписи. Оглядом вмісту зазначеного пакету встановлено, що в середині пакету знаходиться сумка коричневого кольору з написом «Gil Holsterj», відкривши дану сумку встановлено, що в ній перебувають особисті речі, грошові кошти у розмірі 303 грн, 110 євро, купюрами номіналом дві по п`ятдесят євро та одна купюра номіналом 10 євро з серійними номерами: ЕВ, UC, WB, пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_8 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , закордонний паспорт серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_8 та дві банківські картки та особисті речі (т. 1 а.п. 70, 71-79);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2023 та довідкою до нього, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з чотирьох осіб, які пред`явлені для впізнання, впізнала особу під № 4 як таку, що 11.07.2023 на станції метро «Житомирська» вирвала у неї сумку, за загальним рисам обличчя. На фото під № 4 зображено ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 81-83, 84);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2023 та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з чотирьох осіб, які пред`явлені для впізнання, впізнала особу під № 3 як таку, що 11.07.2023 приблизно об 11 год. 00 хв. на станції метро «Житомирська» вирвала сумку коричневого кольору, за загальним рисам обличчя. На фото під № 3 зображено ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 85-87, 88);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2023 та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з чотирьох осіб, які пред`явлені для впізнання, впізнала особу під № 2 як таку, що 11.07.2023 приблизно об 11 год. 00 хв. на станції метро «Житомирська» вирвала сумку коричневого кольору, за загальними рисами обличчя. На фото під № 2 зображено ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 89-91, 92);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2023 та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 у присутності понятих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з чотирьох осіб, які пред`явлені для впізнання, впізнала особу під № 1 як таку, що 11.07.2023 приблизно об 11 год. 00 хв. на станції метро «Житомирська» вирвала сумку коричневого кольору, за загальними рисами обличчя. На фото під № 1 зображено ОСОБА_4 (т. 1 а.п. 93-95, 96);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.08.2023 та додатком до нього - флеш носієм, який проведено за участю потерпілої ОСОБА_8 , у присутності двох понятих та відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 показала як 11.07.2023 вчинялося ОСОБА_4 кримінальне правопорушення стосовно неї, а саме як він вирвав у неї з рук її жіночу сумку, біля входу на станцію метро «Житимрська» (т. 1 а.п. 107-110, 111).

Показання допитаних у судовому засіданні потерпілої та свідків є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою та з письмовими доказами, які ретельно досліджені в ході судового розгляду, та не суперечать один одному.

Щодо твердження сторони захисту про визнання доказів, наданих стороною обвинувачення, а саме: протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2023 за участі потерпілої та свідків та протоколу проведення слідчого експерименту від 15.08.2023, недопустимими, оскільки вони отримані з порушенням порядку, встановленому КПК України, то суд при їх оцінці бере до уваги те, що вказані слідчі дії проведені з дотриманням положень ст. 228 та ст. 240 КПК України.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Також слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_4 фактично визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

За таких обставин, суд не знаходить правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту про визнання вище зазначених доказів недопустимими.

Проаналізувавши дослідженні у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 11.07.2023 приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи неподалік входу на станцію метро «Житомирська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до п. 6 та 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме: його вік, те, що він неодружений, утриманців не має, працює, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Києві, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про його осудність; не судимий.

Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 фактично щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, а саме відшкодував завдану шкоду, вибачився перед потерпілою ОСОБА_8 , засуджує свою поведінку, його особу, то суд вважає за можливе на підставі ч. 1 ст. 69 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, більш м`яке покарання ніж передбачено законом, а саме у виді позбавлення волі.

Таким чином, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України з урахуванням ст. 68 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Крім того, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особу, зокрема, його молодий вік, ставлення до вчиненого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Судові витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

- сумку коричневого кольору, грошові кошти в сумі 303 грн, 110 євро, пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_8 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , закордонний паспорт серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_8 , дві банківські картки та особисті речі, які передані під відповідальну зберігальну розписку ОСОБА_8 , - залишити у останньої.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1