Справа№ 953/1846/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м.Харків

Київський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000010 від 06 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, неодружений, працював у СКП "Харкiвзеленбуд", зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

03.07.2024 вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт (18.10.2024 знятий з обліку Київського РВ ФДУ «Центр Пробації» в Харківській області у зв`язку з відбуттям громадських робіт),

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, за таких обставин.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за скоєння умисного корисливого злочину, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, вчинив кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин:

Так, 27.12.2024 в нічний час більш точний час в ході досудового розслідування встановити не є можливим, ОСОБА_3 , перебував біля магазину «Посад», який знаходиться біля будинку № 38/9 по вул. Барабашова м. Харків, де у останнього раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 термін дії якого продовжений безперервно до теперішнього часу по всій території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, скориставшись тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння заснув, шляхом вільного доступу з корисливою метою викрав з барсетки потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон ТМ «iPhone» 12 pro max об`єм пам`яті 256 GB, синього кольору, EID , імеі НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 432 від 17.01.2025 - 18000 грн та Smart годинник Aplle Watch SE (Gen 2) SE 44 mm Midnight al mid SB m/l GPS, Model A2723, (S) Serial MV9 PQH6PPH чорного кольору вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 432 від 17.01.2025 11187,90 грн.

Після чого, ОСОБА_3 , покинув місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 29187,90 грн.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена частиною четвертою статті 185 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 , вчинив викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, за таких обставин.

27.12.2024 в нічний час більш точний час в ході досудового розслідування встановити не є можливим, ОСОБА_3 перебував біля магазину «Посад, який знаходиться біля будинку № 38/9 по вул. Барабашова м. Харків, де у останнього раптово виник умисел, спрямований на незаконне викрадення, банківської картки з безконтактним чіпом АТ «Приватбанк», яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

Діючи умисно, протиправно та незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, незаконно, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння заснув, з метою викрадення офіційного документа викрав з барсетки потерпілого ОСОБА_5 , банківську картку універсальну АТ «Приватбанк», номер рахунку НОМЕР_2 , що належить останньому та є офіційним документом так, як згідно до Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657 12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346 3, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851 4, положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 № 414, ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом, так як за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти являється засобом доступу до банківських рахунків.

Після чого, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом із викраденим офіційним документом потерпілого ОСОБА_5 та у подальшому шляхом безконтактної оплати 27.12.2024 здійснив розрахунки викраденою банківською карткою АТ «Приватбанк» , яка належить ОСОБА_5 , в наступних місцях: 2 транзакції в 11:26 в кіоску АTTІКА за адресою: м. Харків, вул. Людвига свободи, 46, на загальну суму 384,98 грн., в 11:38 «Генацвале» за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, буд. 62/1 на суму 317.60 грн., в 13:00 в ТТ295, Harkiv на суму 130 грн., в 13:09 год. Attyka kiosk 790, Harkiv на суму 97,80 грн., в 13:16 кафе «Лола» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 15, на суму 260 грн., в 13:16 кафе «Лола» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 15, на суму 260 грн., в 13:29 кафе «Лола» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 15, на суму 200 грн., в 13:32 в 40 Harkiv Silpo MF за адресою: м. Харків, вул. Нескорених, 14 на суму 295 грн., в 13:33 в 40 Harkiv Silpo MF за адресою: м. Харків, вул. Нескорених, 14 на суму 295 грн.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена частиною першою статті 357 КК України.

В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинені матеріальні збитки на загальну суму 31 428,28 грн.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , повністю згоден з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддав критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Просив допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки йому цілком зрозуміло детально роз`яснене висунуте обвинувачення, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності. Цивільний позов визнає в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 , в судовому засіданні повідомив, що 27.12.2024 перебуваючи біля магазину «Посад» в якому був прийом товарів, заснув на лавці. О 5:30 год помітив, що в нього викрали мобільний телефон ТМ «iPhone» 12 pro max, Smart годинник Aplle Watch та банківську картку АТ «Приватбанк». Просив допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, в призначенні покарання покладається на розсуд суду. Цивільний позов підтримує та просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду у розмірі 31428,28 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

З`ясувавши думку учасників процесу, які, кожен окремо, не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч. 3 ст. 349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії за

ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану;

ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Злочини проти власності становлять одну із найнебезпечніших злочинних діянь, оскільки вони посягають на право власності, що є об`єктом злочину статті 185 Закону України про кримінальну відповідальність.

Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих.

Кваліфікуючою ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), є вчинення його повторно.

Згідно з приміткою до статті 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Під кваліфікованою ознакою повторності розуміють, вчинення діяння особою, яка раніше вчинила, окрім іншого, кримінальне правопорушення передбачене ст. 190 КК України. Так, ОСОБА_3 має не зняту та не погашену судимість за вироком Московського районного суду м. Харкова від 03.07.2024, яким останній засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт (18.10.2024 знятий з обліку Київського РВ ФДУ «Центр Пробації» в Харківській області у зв`язку з відбуттям громадських робіт).

Кваліфікуючою ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), є вчинення цього діяння в умовах воєнного стану.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено Указами Президента України по теперішній час.

При кваліфікації дій ОСОБА_3 , за ч.1 ст.357 КК України суд зазначає, що за своїм юридичним значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти засоби доступу до банківських рахунків, повністю відповідають визначенню поняття «офіційний документ», а тому є різновидом офіційних документів, і відповідно, є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.06.2011 року по справі №8-кс11.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину ; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.

Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, інвалідом та військовослужбовцем не є, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає покаранню за вчинення тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України) та кримінального проступку (ч. 1 ст. 357 КК України), відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, раніше судимий, кримінальні правопорушення в даному провадженні вчинив маючи не зняту та не погашену судимість, за вироком Московського районного суду м.Харкова від 03.07.2024, належних висновків не зробив, що свідчать про його підвищену суспільну небезпечність, у зв`язку з чим останньому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі та за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим.

Підстав за для застосування до покарання, що призначається обвинуваченому положень ст.ст.69, 75,76 КК України суд не вбачає.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи.

Мотиви ухвалення інших рішень

Вирішуючи по суті позовну заяву потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди на суму 31428,28 грн та моральної шкоди 5 000 грн, суд враховує такі обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд враховує, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованих кримінальних правопорушень потерпілому ОСОБА_5 спричинена матеріальна шкода на загальну суму 31428,28 грн розмір якої було встановлено в ході проведення досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 , який внаслідок вчинення кримінального правопорушення був позбавлений права власності на належне йому майно, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку, що внаслідок вчинення цього злочину потерпілому спричинена моральна шкода, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 , у розмірі 5 000 грн, що є справедливою компенсацією понесених потерпілим душевних страждань та переживань.

Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, позовна заява потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню.

При вирішення питання про дію запобіжного заходу судом оцінюються в сукупності обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого; 3) відсутність міцних соціальних зв`язків.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 20.02.2025 стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До набрання вироком законної сили існує обґрунтована ймовірність переховування обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі. Такий ризик відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним та доволі високим з огляду на ухвалення судом обвинувального вироку відносно обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даний час не зможе запобігти ризику, передбаченого п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , слід обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20.02.2025.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи № 432 від 17.01.2025, вартість якої становить 3786,40 грн, відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20.02.2025.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою залишити без змін до момента набрання вироком суду законної сили, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , матеріальну шкоду у розмірі 31428 (тридцять одна тисяча чотириста двадцять вісім) гривень 28 копійок та моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 3786,40 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок.

Речові докази:

- диск DVD-R 16X TM «Axent» 4,7 GB, 120 min 16 X; закупівельний акт від 27.12.2024 зберігати в матеріалах справи;

- картонна коробка від мобільного телефону марки iPhone 12 pro mах об?єм памяті 256 GB, синього кольору, EID , імеі НОМЕР_1 1 штука; картонна коробка від Smart годинника Aplle Watch SE (Gen 2) SE 44 mm Midnight al mid SB m/1 GPS, Model A2723, (S) Serial MV9 PQH6PPH залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київського районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1