Справа № 347/2933/24
Провадження № 1-кс/347/879/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2024 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

слідчої судді: ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Косів клопотання слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 24.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 24.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, мотивуючи тим, що близько 22:30 год. 23.12.2024 на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті ревнощів між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, що супроводжувався висловлюваннями в сторони один одного.

У ході розвитку зазначеного конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи на території господарства, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 та бажаючи настання таких наслідків, наніс удар предметом, схожим на ніж, в ділянку черевної порожнини ОСОБА_5 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: колотої рани передньої черевної стінки живота, що супроводжувалось кровотечею.

Згідно п. к) 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до ушкоджень, що небезпечні для життя, належать ушкодження живота, котрі проникли в черевну порожнину, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів.

За підозрою у вчиненні вказаного правопорушення в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_4 , під час чого відповідно до положень ч. 3 ст. 208 КПК України було проведено обшук ОСОБА_4 та вилучено одяг останнього: куртка темно-синього кольору; куртка чорного кольору.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

24.12.2024 зазначені вище вилучені речі у кримінальному провадженні визнано речовими доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання слідчого погоджено процесуальним керівником - прокурором та оформлене відповідно до вимог ст.171 Кримінального процесуального кодексу України.

У даному випадку вилучені предмети, мають значення у кримінальному провадженні, як речові докази, а тому з метою збереження речових доказів, проведення відповідних слідчих дій та судових експертиз слід накласти арешт.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися. Слідчим подано клопотання про розгляд справи без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Суд, перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає, що клопотання слід задоволити з наступних підстав:

Майно, на яке накладається арешт, забезпечить належне збереження його як речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Згідно ст. 98 КПК України вилучені предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, зокрема те, що вони були об`єктом кримінально протиправних дій, які набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, а згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставу ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 98 КПК України - речовими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також ч. 3 ст. 170 КПК зазначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У даному випадку вилучені предмети, мають значення у кримінальному провадженні як речові докази, а тому з метою збереження речових доказів, проведення відповідних слідчих дій та судових експертиз слід накласти арешт.

З урахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване та маються достатні підстави для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-171 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на наступні речі, виявлені та вилучені 24.12.2024 під час проведення обшуку ОСОБА_4 в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, а саме на: куртку темно-синього кольору; куртку чорного кольору.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати слідчому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідча суддя: ОСОБА_1