КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/3646/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

- ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- ОСОБА_5 ,

- ОСОБА_6 ,

- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року щодо обвинуваченої ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Києва, українку, освіта неповна середня, не працюючу, розлучену, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , раніше судиму вироком Деснянського районного суду від 13.01.2023 року за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 КК України і призначено їй покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.01.2023 року за ч.1 ст.309 КК України, та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді одного року трьох місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ухвалено обчислювати з моменту затримання та поміщення до ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вирішено питання щодо речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

Згідно вироку, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим слідством час, у невстановленому досудовим слідством місці, у невстановленої досудовим слідством особи, матеріали, щодо якої виділено в окреме провадження, протягом року після засудження за цією статтею, незаконно придбала без мети збуту психотропну речовину - PVP(1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,371г., після чого стала вищевказану психотропну речовину зберігати при собі без мети збуту.

09.03.2023 року у період часу з 18.46год. до 18.59год. у ході огляду місця події по вул. Мілютенка,7а в м. Києві, ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції психотропну речовину - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,371г., яку ОСОБА_8 незаконно придбала та зберігала, без мети збуту.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_8 у невстановлений досудовим слідством час, у невстановленому досудовим слідством місці, у невстановленої досудовим слідством особи, матеріали, щодо якої виділено в окреме провадження, протягом року після засудження за цією статтею, незаконно придбала без мети збуту наркотичний засіб - мета дон (фенадон), масою 0,044г., після чого стала вищевказаний наркотичний засіб зберігати при собі без мети збуту.

07.07.2023 року у період часу з 10.58год. до 11.16год. у ході огляду місця події по вул. Ш.Алейхема,3 в м. Києві, ОСОБА_8 добровільно видала працівникам поліції наркотичний засіб - метадон (фенадон), масою 0,044г., який ОСОБА_8 незаконно придбала та зберігала, без мети збуту.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду від 27.02.2024 року, пом`якшити обвинуваченій ОСОБА_8 призначене покарання, звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування статей 69, 75 КК України, тим самим відмовивши стороні захисту в наданні можливості виправлення обвинуваченої без відбування покарання та не звільнив ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком.

Однак звертає увагу на те, що судом у вироку визнано наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , а саме щире каяття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів захисника про можливість застосування до обвинуваченої положень ст.75 КК України, то колегія суддів не вбачає підстав для її звільнення від призначеного покарання з випробуванням з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст.65 КК України та роз`яснень, наведених в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд першої інстанції послався на положення статей 50, 65 КК України, врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, обставини справи, дані про її особу, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання та яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, при цьому повністю визнала свою вину, відсутність обтяжуючих покарання обставин та щире каяття, яке суд визнав пом`якшуючою покарання обставиною

Апеляційний суд враховує те, що обвинувачена раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за які відбувала покарання у виді обмеження волі, а також до неї вже застосовувалися положення ст.75 КК України про звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік з урахуванням положень ст.71 КК України та остаточно призначив обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці. Колегія суддів не вбачає можливості виправлення обвинуваченої без відбування призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК у разі, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. За правилами статей 71, 72 КК при складанні покарань за сукупністю вироків повністю або частково приєднується чи виконується самостійно саме не відбуте покарання і яке засуджена особа повинна відбувати.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджена вироком Деснянського районного суду м. Києва від 13.01.2023 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік, та злочин вчинила в період іспитового строку.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується з ст.ст.50, 65, 71 КК України, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27лютого2024 року щодо обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4