Вирок

Іменем України

16.12.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000844 від 29.09.2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на час досудового розслідування проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та на час підготовчого та судового розгляду за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст.. 89 КК України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.301 КК України,

Сторона обвинувачення: прокурорка Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Потерпіла сторона - потерпіла ОСОБА_5

Представник потерпілої - адвокатка

ОСОБА_6 В с т а н о в и в:

Згідно з оголошеним в судовому засіданні прокуроркою - публічним обвинувачем, обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000844 від 29.09.2023, ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що у невстановленому досудовим слідством місці та у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 25.09.2023р. всупереч Міжнародній Конвенції про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, з допомогою камери відеоспостереження марки «Мі» умисно отримав відеозапис орально - генітального контакту - феляції, на якому зображено потерпілу ОСОБА_5 . Вказаний відеозапис за своїм змістом належить до продукції порнографічного характеру. У подальшому, ОСОБА_3 , здійснив завантаження вказаного відеозапису на свій мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11Рго» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ІМЕІ - 2: НОМЕР_2 та зберігав з метою розповсюдження.

У подальшому, ОСОБА_3 , з метою помсти через розрив відносин між ним та потерпілою, маючи умисел, спрямований на незаконне розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру з участю потерпілої, усвідомлюючи порнографічний зміст відеозапису, суспільно небезпечний характер свого діяння і бажаючи його вчинення, 25.09.2023р. об 01 год. 24 хв., використовуючи свій мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11Рго» ІМЕІ - 1: НОМЕР_1 ІМЕІ - 2: НОМЕР_2 , номер мобільного телефону НОМЕР_3 , надіслав через мережу Інтернет за «Telegram» ОСОБА_7 , яка користується мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 10+», номер мобільного телефону НОМЕР_4 , вказаний відеозапис тривалістю 7 (сім) хвилин 2 (дві) секунди, а остання переглянула дане повідомлення за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 2а.

Згідно висновку експерта, - поширений відеозапис відноситься до продукції порнографічного характеру, зокрема орально - генітального контакту ОСОБА_5 із особою чоловічої статі з подальшим розповсюдженням.

Дані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування та прокуроркою - публічним обвинувачем, кваліфіковані як розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, тобто як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.

Допитаний під час судового слідства обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково, проте у подальшому визнав, що дійсно без дозволу потерпілої здійснював відеозапис, за його та потерпілої участю під час зносин, який у подальшому поширив через мобільний телефон. В ході судового розгляду обвинувального акту ОСОБА_3 також пояснив, що до вказаних обставин проживав з потерпілою разом, без оформлення шлюбу. Мають спільну дитину. Він був незадоволений поведінкою потерпілої, оскільки вона мала відносини з іншим хлопцем, а його обманювала. В один із днів 2023 року він, ОСОБА_3 , встановив у квартирі камеру відеоспостереження, яку використав для зйомки зносин, його та потерпілої. Також ним зроблені фото та відео під час їхнього відпочинку в готелі за кордоном, у Єгипті, де було зображено потерпілу в оголенному вигляді, загорнутою в рушник та у супроводі якогось чоловіка. Вказані відео та фото він, ОСОБА_3 робив для того, щоб доказати батькові потерпілої про його, ОСОБА_3 , підозри в поведінці ОСОБА_5. У подальшому в них з потерпілою виник конфлікт, остання відмовилася від спільного проживання, а тому він вирішив їй відомстити. З цією метою здійснив поширення наявного в нього в мобільному телефоні відео матеріалу із участю потерпілої. На той час він не задумувався про наслідки, навіть не припускав масштабу негативу для потерпілої. Однак на даний час, про вчинене шкодує, просить у потерпілої пробачення. Цивільний позов в частині заподіяння майнової шкоди визнає у повному обсязі, що стосується моральної шеоди, то позов визнається ним в розмірі 50000 (пятдисяти тисяч). Просить суд суворо не карати, врахувати, що працює в групі з розробки та виготовлення відповідної продукції для Збройних Сил України.

Не зважаючи на те, що обвинувачений спочатку свою вину визнавав частково, а відтак визнав фактичні обставини, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 в інкримінованому органами досудового розслідування та публічним обвинувачем в судовому засіданні, доведена у повному обсязі. Такий висновок суду грунтується на сукупності зібраних доказів, які безпосередньо досліджені судом, та, які суд визнає належними і допустимими, оскільки вони в цілому відповідають вимогам процессуального законодавства та у своїй сукупності відтворюють хронологію і зміст подій за участю підсудного ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 в інкремінований період, а також в період поширення обвинуваченим відеоматеріалу порнографічного змісту, що стосується потерпілої та вплинуло на її звичне життя.

За вказаних обставин , суд вважає, що прокуроркою - публічним обвинувачем, а також потерпілою стороною, доведено, а судом встарновлено, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 станом на вересень 2023 року проживали спільно без оформлення шлюбу та мають спільну дитину 2016 року народження.

Між обвинуваченим та потерпілою, на грунті ревнощів, склалися негативні стосунки, котрі у подальшому стали наслідком помсти збоку обвинуваченого ОСОБА_3 . Так, не пізніше 25.09.2023р. ОСОБА_3 , діючи всупереч Міжнародній Конвенції про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, з допомогою камери відеоспостереження марки «Мі», яку з відома потерпілої встановив у квартирі де вони спільно проживали, умисно, без дозволу потерпілої , здійснив відеозапис орально - генітального контакту - феляції, на якому зображено потерпілу його та потерпілу ОСОБА_5 . Вказаний відеозапис за своїм змістом належить до продукції порнографічного характеру.

Крім цього ним зроблені фото та відео під час їхнього відпочинку в готелі, за кордоном у Єгипті де було зображено потерпілу в оголенному вигляді, загорнутою в рушник та у супроводі невідомого чоловіка.

У подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , здійснив завантаження вказаних відеозаписів на свій мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11Рго» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 ІМЕІ - 2: НОМЕР_2 та зберігав їх маючи умисел на подальше пересилання спільним знайомим та батькові потерпілої.

Відтак, ОСОБА_3 , з метою помсти через розрив відносин між ним та потерпілою, маючи умисел, спрямований на незаконне розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру з участю потерпілої, усвідомлюючи порнографічний зміст відеозапису, суспільно небезпечний характер свого діяння і бажаючи його вчинення, 25.09.2023р. об 01 год. 24 хв., використовуючи свій мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11Рго» ІМЕІ - 1: НОМЕР_1 ІМЕІ - 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_3 , надіслав через мережу Інтернет за «Telegram» ОСОБА_7 , яка користувалася мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy Note 10+»,з абонентським номер мобільного телефону НОМЕР_4 , вказаний відеозапис, тривалістю 7 (сім) хвилин 2 (дві) секунди, а остання переглянула дане повідомлення за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 2а.

Допитана в судовому засіданні потерпіла з викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами погодилася та підтвердила їх, також не заперечила пояснень даних в судовому засіданні обвинуваченим та свідками.

Зважаючи, що зміст відеозапису потерпілою та обвинуваченим визнаються, суд з метою дотримання конфеденційності та морально етичних принципів щодо доцільності дослідження вказаної інформації, визнав за можливе не досліджувати доказ шляхом перегляду, проти чого учасники процесу не заперечували.

З урахуванням встановлених судом фактичних огбставин, суд погоджується з доводами прокурорки , що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, пов`язаний з правопорушенням проти моральності та кваліфікує ці його дії як розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, тобто як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України.

Такий висновок суду ґрунтується на особистих, ОСОБА_3 , показах, даними в судовому засіданні щодо часу, та місця, а також факту конфлікту, помсти та самого факту поширення відеопродукції порнографічного характеру, що мав місце об 01 год. 24 хв. 25 вересня 2023 року.

Даний факт підтверджується також показами потерпілої, яка в судовому засіданні підтвердила, що з ОСОБА_8 знайома понад 10 років. З ним має спільну дочку. З показами обвинуваченого в цілому погодилася та просила задовлити цивільний позов, мотивуючи витратами на лікування, що пов`язане із вказаними вище подіями та моральними стражданнями перенесеними як на роботі, так і серед рідних і знайомих перед якими їй було та є соромно. Крім того, в неї на роботі почалися проблеми, оскільки ОСОБА_9 створив групи у Вайбері і інстаграмі. Їй телефонували подруги та вказували на наявність відео, яке вона теж переглянула. Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 6914 (шість тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн.. 20 коп.; моральну шкоду в розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у вигляді 30 000 (тридцяти тисяч) грн., з чим погодилася її представник - адвокатка ОСОБА_6 .

Відтак, щодо фактичних обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України, суд вважає встановленими виходячи із зазначених вище показів та доказів, а також виходячи із аналізу показів допитаних в судовому засіданні свідків:

- ОСОБА_7 , яка пояснила, що 25 вересня 2024 року близько 01 год. 24 хв. вона перебувала у м. Львові за адресою: вул.. В.Великого, 2-а. На її мобільний телефон надійшло повідомлення у вигляді відео за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , якого вона впізнала та потерпілої ОСОБА_5 , її однокласниці та подруги. Вказане відео мало зміст порнографічного характеру тривалістю близько семи хв.. Вона почала переглядати відео, побачила ОСОБА_5 та зателефонувала тій. Дарія дуже емоційно переживала за вказані поширення відеозапису,а саме, що їх побачить багато людей.

- показів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які узгоджуються з показами обвинуваченого, потерпілої, свідка ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження, що стали предметом дослідження судом.

- висновків експерта № СЕ-19/114-23/20119-М3 від 31.10.2023 згідно якого, - «Інформація, яка міститься у відео файлі (відеозапис) під назвою «VІD - 5536-222», що знаходиться на наданому на дослідження DVD - R диску марки «АLЕRUS», належить до продукції порнографічного характеру.

Дослідженням вказаних доказів, суд визнає їх належними та допустимими, такими, що узгоджуються з рештою доказів наданих стороною публічного обвинувачення та у сукупності відтворюють хронологію подій та обставин, що мали місце за участю підсудного ОСОБА_3 в частині здійснення відео і фото зйомок та поширення їх через Інтернет за «Telegram».

У той же час, документальні підтвердження про наявність чи відсутність попередніх засуджень у обвинуваченого, на які покликаються орган досудового розслідування та прокурорка - публічний обвинувач, а саме довідки ОСК МВС України № від 10 жовтня 2023 року, зважаючи, що така виготовлена іноземною мовою - рашистською, суд визнає констатацію факту, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000844 від 29.09.2024, МВС України надаючи довідку сформовану іноземною мовою, порушило вимоги ст. 10 Конституції України статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України, а відтак, визнає даний доказ недопустимим.

Суд також визнає констатацію факту, що в ході досудового розслідування та під час судового розгляду вказаного кримінального провадження органом дізнання та стороною публічного обвинувачення у кримінальному провадженні котрими використовувалася вказана вище довідка, теж порушено вумоги ст. 10 Конституції України, статей 6,10,11,14 Закону України "Про засади державної мовної політики" та ст. 29 КПК України.

Поряд з цим, судовим слідством встановлено, що відповідно до ст. 89 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, що не має судимості.

Вирішуючи цивільний позов, суд заслухавши доводи потерпілої сторони, заперечення обвинуваченого та висновки прокурорки, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що позов в частині матеріальної шкоди підлягає задоволенню, щодо моральної шкоди то такий слід зад волити частково.

Так, відповідно до ст.. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Приймаючи рішення про прийняття позову до розгляду та вирішуючи позов по суті, суд враховує вимоги процесуального законодавства, а саме статей 127 - 129 КПК України, практику національних судів та практику Європейського суду.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2020 року у справі № 372/2085/16-ц (провадження № 61-18385св19) зазначено, що: «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що моральна шкода підлягає відшкодуванню за наявності у діях особи, яка заподіяла таку шкоду, складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, встановлення факту протиправної поведінки такої особи, наявності причинного зв`язку між ними та вини заподіювача шкоди».

Під час судового розгляду потерпілою стороною - позивачем доведено наявність моральної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача - обвинуваченого ОСОБА_3 та її результатом - моральною шкодою.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала потерпіла, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому, суд виходиь із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зазначене вище узгоджується з позицією ВС, викладеною у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 року (справа № 610/2510/18-ц), постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року у справі № 761/35935/15-ц.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц вказала, що моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд керуєся принципами розумності, справедливості та співмірності.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц зазначила, що виходячи з положень статей 16 і 23 Цивільного кодексу України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Суд також вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати зважаючи на те, що потерпілою та її адвокатом надано належним чином оформлені документи, котрі підтверджують факт заявлениїх витрат, вказані джокументи відповідають відповідним положенням нормативно - правових актів та Закону, а відтак визнаються судом належними та допустимими.

Призначаючи обвинуваченому покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, який за місцем проживання у цілому характеризується позитивно, його участь у суспільно корисні справі з надання допомоги ЗСУ.

При цьому суд виходить із загальних засад статей 50, 65 КК України про призначення покарання, та зважає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи його критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки до вчиненого кримінального правопорушення.

Відтак, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою його виправлення і попередження вчинення ОСОБА_3 , нових злочинів, враховує, що він на обліках в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий

Обставин, щоб обтяжували відповідальність обвинуваченого, прокуроркою в данному кримінальному провадженні не наведено, не встановлено таких і судом.

З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи обвинуваченого, суд приходить до переконання, що покарання йому слід призначити в межах санкції статті за якою інкриміновано кримінальне правопорушення, у вигляді обмеження волі

За наведених вище пом`якшуючих обставин, суд також приходить до переконання про можливість виправлення підсудного без відбування призначеного покарання за даним вироком, у зв`язку з чим, вважає за доцільне, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в данному кримінальному провадженні не обирався.

Речовий доказ у кримінальному провадженні у вигляді інформації «VІD - 5536-222», що знаходиться на наданому на дослідження DVD - R диску марки «АLЕRUS» зберігати при матеріалах судової справи, з правом обвинуваченого отримати зміст диску, що не стосується інформації «VІD - 5536-222», а є особистою, не забороненою інформацією.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11Рго» ІМЕІ - 1: НОМЕР_1 ІМЕІ - 2: НОМЕР_2 , номер мобільного телефону НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили слід повернути ОСОБА_3 з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Прийняти до уваги, що решта речових доказів у кримінальному провадженні повернута власникам в ході судового розгляду, що підтверджується відповідними судовими рішеннями.

Судові витрати повязані із вартістю проведеної експертизи у данному кримінальному провадженні, належить стягнути із обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 76 КК України, статтями 127 -129, 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України та призначити покарання у вигляді 2 ( двох ) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, встановивши іспитовий строк в 1 ( один ) рік.

Згідно з вимогами ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задоволити частково. Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 6914 (шість тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн.. 20 коп. та моральну шкоду в розмірі 100000 (сто тисяч) грн.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн..

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у вигляді вартості експертизи в розмірі 2629 (дві тисячі шістсот двадцять девять) грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні у вигляді інформації «VІD - 5536-222», що знаходиться на наданому на дослідження DVD - R диску марки «АLЕRUS» зберігати при матеріалах судової справи, з правом обвинуваченого скопіювати зміст диску, що не стосується інформації «VІD - 5536-222».

Речовий доказ у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11Рго» імеі1: НОМЕР_1 імеі2: НОМЕР_2 , номер мобільного телефону НОМЕР_3 , після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 з правом розпоряджатися на власний розсуд.

Прийняти до уваги, що решта речових доказів у кримінальному провадженні повернута власникам в ході судового розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 14 січня 2025 року.

Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.

Суддя ОСОБА_1