Справа № 314/1025/24
Провадження № 1-кп/314/398/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження № 0000093, № 0000176 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роботіно Токмацького району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.01.2014 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

- 20.11.2014 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік;

- 24.12.2014 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки;

- 05.02.2015 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки 6 місяців;

- 11.06.2016 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.08.2018 умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 1 місяць 26 днів;

- 16.06.2021 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17.08.2023 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000093 від 13.02.2024, 30.12.2023 приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого до 14.02.2024, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в приміщенні домоволодіння, за місцем тимчасового мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, шляхом вільного доступу, умисно викрав шуруповерт "Intertool" WT-0104 в корпусі червоно-чорного кольору, що належить ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду, яка згідно з висновком експерта № 689 від 21.02.2024 становить 1133,06 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000176 від 16.03.2004, 15.01.2024 у вечірній час доби ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого до 14.02.2024, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи за запрошенням власника в приміщенні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно викрав електродриль "Makita" 6410 в корпусі зеленого кольору, що належить ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду, яка згідно з висновком експерта № 1111 від 21.03.2024 становить 1100,00 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 15.02.2024 у вечірній час доби ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, продовженого до 13.05.2024, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи за запрошенням власника в приміщенні домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно викрав електропилу "Fiolent"ПЦ1-400 в корпусі зеленого кольору, що належить ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду, яка згідно з висновком експерта № 1111 від 21.03.2024 становить 1316,67 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття об`єднаного кримінального провадження на підставі Закону України "Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна" від 18.07.2024 № 3886-ІХ, відповідно до положень п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений не заперечував проти закриття вказаного кримінального провадження.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, суд приходить до таких висновків.

Частина 1 ст. 2 Кримінального кодексу України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна" від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ) встановлено відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу, для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального актуу кримінальному провадженні № 0000093 від 13.02.2024 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 30.12.2023 (крадіжка майна потерпілої ОСОБА_5 на суму 1133,06 грн). А за змістом обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000176 від 16.03.2004, обвинувачений вчинив 2 епізоди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 15.01.2024 (крадіжка майна потерпілого ОСОБА_6 на суму 1100,00 грн)та 15.02.2024 (крадіжка майна потерпілого ОСОБА_6 на суму 1316,67 грн).

Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а податкова соціальна пільга (50 % від його розміру) становила 1342 грн. В свою чергу, станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а податкова соціальна пільга (50 % від його розміру) становила 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ, на момент вчинення обвинуваченим 30.12.2023 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн, а станом на момент вчинення обвинуваченим 15.01.2024 та 15.02.2024 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, такий розмір вартості викраденого майна становив 3028 грн.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, діями обвинуваченого за епізодом від 30.12.2023 потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1133,06 грн, 15.01.2024 та 15.02.2024 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1100,00 грн та 1316,67 грн відповідно , тобто вартість викраденого майна за кожним з 3 епізодів не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого обвинуваченим майна за кожним з інкримінованих йому епізодів становила суму, меншу за розмір, з якого відповідно до Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн (за епізодом від 30.12.2023) та 3028 грн (за епізодами від 15.01.2024, від 15.02.2024), суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, кримінальне провадження відносно обвинуваченого підлягає закриттю, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку відбулася декриміналізація діяння шляхом внесення змін до закону про кримінальну відповідальність.

Згідно з абз. 4 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений проти закриття об`єднаного кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не заперечує.

У зв`язку з цим кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 184 КК України підлягає закриттю.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 350, 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднане кримінальне провадження № 0000093 від 13.02.2024 та № 0000176 від 16.03.2004 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: електродриль "Makita" 6410, електропилу "Fiolent"ПЦ1-400, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому, як власникові.

DVD-R диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , що мав місце 05.03.2024, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня проголошення ухвали. Якщо її проголошено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя ОСОБА_1

16.12.2024