Справа № 496/834/25
Провадження № 1-кс/496/462/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Біляївка матеріали клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2025 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.02.2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113 від 09.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України. Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, зокрема на мобільний телефон марки «Nubia» синього кольору у прозорому чохлі імеі 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 , моб. тел. НОМЕР_3 , транспортний засіб «Mersedes-Benz 311CDI» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , номер рами НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Заявник наголошує на необґрунтованості накладеного арешту, оскільки на його думку відсутні об`єктивні дані, які б підтверджували кримінально-протиправні дії ОСОБА_3 направлені на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, а отже, вилучене майно ОСОБА_3 не може бути речовими доказами у розумінні положень ст. 98 КПК України.

У зв`язку з чим, заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Заявник до судового засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор, яких було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання, до судового засідання не прибули. Проте слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, заперечував проти скасування арешту майна у зв`язку з тим, що санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Враховуючи, що транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, потенційно вказане майно може бути конфісковано, тому просив у задоволенні клопотання відмовити.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11.02.2025 року, за матеріалами кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України накладено арешт на: транспортний засіб «Mersedes-Benz 311CDI» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який перебував під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власник за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Nubia» синього кольору у прозорому чохлі імеі 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 , моб. тел. НОМЕР_3 , та свідоцтво НОМЕР_6 про реєстрацію транспортного засобу марки «Mersedes-Benz 311CDI» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , номер рами НОМЕР_5 із застосуванням заборони користування, відчуження та розпорядження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно тимчасовим вилученням майна.

З аналізу ст. ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт, мотивація чому слід скасувати арешт. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя звертає увагу, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000113 від 09.02.2025 року, правова кваліфікація ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом незаконного перетину кордону ОСОБА_6 , який знаходився всередині транспортного засобу «Mersedes-Benz 311CDI» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 . Вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. На теперішній час досудове розслідування не завершено, а саме вказаний автомобіль на думку слідчого є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Крім того, мобільний телефон марки «Nubia» синього кольору у прозорому чохлі та свідоцтво НОМЕР_6 про реєстрацію транспортного засобу також визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, яке на теперішній час не завершено.

Слідчий суддя враховує і сталу прецедентну практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Зокрема, втручання держави в право володіння майном є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції, а також є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами певних фізичних осіб, які так чи інакше страждають від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованих осіб, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Разом з тим, заявник жодним чином не обґрунтовує, що арешт майна було накладено безпідставно, а також, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, що свідчить про те, що клопотання про скасування арешту майна є необґрунтованим, викладені у ньому обставини не підтверджені жодними доказами, а отже таке клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що заявник фактично не довів, що арешт майна було накладено необґрунтовано, а також, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала, також враховуючи позицію слідчого, що викладена у письмовому заперечені, відповідно до якого останній заперечував проти скасування арешту майна, з урахуванням принципу диспозитивності передбаченого ст. 26 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подано відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1