У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 02.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, речі предмети, документи, виявлені та вилучені під час затримання ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти отримані від ОСОБА_5 , в сумі 1000 доларів США, номіналами по 100 доларів, із наступними номерами: KH37626792A; HВ41107075Q; HВ04256486I; KG40872540B; KF25142928D; KK74339126B; HE72659087B; KB08622092G; HL67660013G; KB03924372*, мобільний телефон «Айфон 10», із контактним номером НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтовано наступним.

Слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000422 від 02.10.2024, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи спільно із невстановленою на даний час особою із службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішили спільно незаконно збагатитись за рахунок службових можливостей останнього.

Під час досудового розслідування, 12.10.2024, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 частину неправомірної вигоди, в сумі 1500 доларів США, як завдатку за подальше оформлення відстрочки від військової служби ОСОБА_5 .

В подальшому, 04.01.2025 ОСОБА_4 , на виконання взятих на себе злочинних обов`язків, передав ОСОБА_5 документи про постановку на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 , довідку № В127/22 від 23.11.2024, видані на ім`я ОСОБА_5 , за що отримав решту неправомірної вигоди, в сумі 1000 доларів США, після чого був затриманий працівниками правоохоронного органу.

Під час затримання, за участю понятих та безперервної відеофіксації, ОСОБА_4 добровільно видав працівнкам правоохоронного органу грошові кошти отримані від ОСОБА_5 , в сумі 1000 доларів США, номіналами по 100 доларів, із наступними номерами: KH37626792A; HВ41107075Q; HВ04256486I; KG40872540B; KF25142928D; KK74339126B; HE72659087B; KB08622092G; HL67660013G; KB03924372*, мобільний телефон «Айфон 10», із контактним номером НОМЕР_1 .

Вказані речі, предмети, документи упаковано, опечатано та вилучено.

04.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в пособництві одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії, з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор зазначає, що наведені обставини вказують на те, що усі зазначені предмети, речі, документи є предметами вчинення кримінального правопорушення, можуть містити на собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор стверджує, що на даний час органом досудового розслідування, за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказані речі, предмети, документи мають значення речового доказу для кримінального провадження, зберегли на собі сліди злочину та є необхідний для проведення у подальшому ряду судових експертиз та проведення процесуальних дій.

Враховуючи викладене, вважає, що є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт.

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час розгляду даного клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000422, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що цивільна особа спільно зі службовою особою висловили вимогу щодо надання неправомірної вигоди» та «службова військова особа перевищує свої повноваження.

Встановлено, що 04.01.2025 року о 13 год. 53 хв. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.01.2025 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є пособництво одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дії, з використанням службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є вилучені під час затримання ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти отримані від ОСОБА_5 , в сумі 1000 доларів США, номіналами по 100 доларів, із наступними номерами: KH37626792A; HВ41107075Q; HВ04256486I; KG40872540B; KF25142928D; KK74339126B; HE72659087B; KB08622092G; HL67660013G; KB03924372*, мобільний телефон «Айфон 10», із контактним номером НОМЕР_1 .

Постановою старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові від 04.01.2025 року грошові кошти отримані від ОСОБА_5 , в сумі 1000 доларів США, номіналами по 100 доларів, із наступними номерами: KH37626792A; HВ41107075Q; HВ04256486I; KG40872540B; KF25142928D; KK74339126B; HE72659087B; KB08622092G; HL67660013G; KB03924372*, мобільний телефон «Айфон 10», із контактним номером НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вилучені грошові кошти та телефон є предметом злочинної діяльності, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна. У зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 02.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речі, виявлені та вилучені під час затримання ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти отримані від ОСОБА_5 , в сумі 1000 доларів США, номіналами по 100 доларів, із наступними номерами: KH37626792A; HВ41107075Q; HВ04256486I; KG40872540B; KF25142928D; KK74339126B; HE72659087B; KB08622092G; HL67660013G; KB03924372*, мобільний телефон «Айфон 10», із контактним номером НОМЕР_1 ..

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1