У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001809, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001809, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 року, відносно ОСОБА_4 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.09.2024 потерпілий ОСОБА_7 знаходився у клубі «Maximus», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, будинок 1. Приблизно о 00.10 год. до вказаного клубу зайшли ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які приєдналися до останнього.

11.09.2024, приблизно о 00.15 год. (точного часу у ході здійснення досудового розслідування встановити не надалося можливим), між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого останні почали словесно ображати потерпілого та нанесли декілька ляпасів в область обличчя ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 покинули приміщення клубу «Maximus», вийшли на вулицю, та пройшовши близько 50 метрів зупинилися біля стадіону «Авангард», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи спільно групою осіб із ОСОБА_4 , наніс один удар рукою, стиснутою в кулак в область голови потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого останній упав на землю, після чого намагався піднятися, однак ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та приниження його честі і гідності, показуючи свою зверхність, користуючись безпорадним станом ОСОБА_7 , не давали потерпілому змоги піднятися, штовхали ОСОБА_7 руками у голову. Через декілька хвилин ОСОБА_7 піднявся і в цей момент ОСОБА_8 , діючи спільно групою осіб із ОСОБА_4 , керуючись умислом на нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, наніс останньому ще два удари кулаком у область голови, після чого ОСОБА_7 впав на спину у калюжу.

У подальшому, на продовження виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи спільно групою осіб, продовжували наносити потерпілому численні удари, зокрема ОСОБА_4 , вже перебуваючи поруч із входом до клубу «Maximus», наніс потерпілому ОСОБА_7 близько 10 ударів ногою в область задньої частини ніг ОСОБА_7 .

Внаслідок нанесених ударів потерпілий ОСОБА_7 згідно з талоном травматологічного пункту отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, набряку гортані, множинних гематом тіла, перелому шийних хребців с3с4, забійно-рваної рани нижньої губи.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб.

11.09.2024 о 16.15 год., ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

12.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.11.2024, включно, з визначенням розміру застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. Який було продовжено відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2024 терміном до 12.12.2024.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до 12 грудня 2024 року.

Слідчий зазнасає, що наразі у вказаному кримінальному провадженню існують обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме: ароведення комплексної судово-медичної експертизи; проведення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_4 ; проведення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_8 ; зміни (уточнення) раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 після проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій; зміни (уточнення) раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 після проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій; відкриття матеріалів досудового розслідування.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 11.09.2024; протоколом затримання особи від 11.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.09.2024; протоколом огляду відеозапису від 12.09.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.10.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 29.10.2024; Ухвала слідчого судді від 13.09.2023 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; та іншими матеріалами кримінального провадження.

Як зауважує слідчий, ризики, якими керувався слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави, не зменшилися та не припинили існувати, наявні підстави для продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою з правом внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді.

Зокрема, ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що злочин, який інкримінують ОСОБА_4 , є тяжким, і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Оскільки ОСОБА_4 є мешканцем Закарпатської області, яка межує з кордоном іншої країни, він має змогу в будь-який час виїхати за кордон та покинути країну, в тому числі, незаконною

Слідчий стверджує, що на даний час наявний ризик, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час ще не встановлені органом досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших, які слідчим та судом ще не допитані, шляхом умовляння, підкупу тощо для зміни ними показань на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також з урахуванням відомих ОСОБА_4 обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, останній зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідком ОСОБА_9 , оскільки останні знайомі вже протягом тривалого часу, і тим самим може схиляти його до зміни даних слідству показань, а також з експертами, якими наразі проводяться та будуть проводитися в майбутньому дослідження. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони ОСОБА_4 на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи. Аналогічні протиправні методи впливу можуть бути застосовані як до експертів, які виконували експертизи у даному кримінальному провадженні, так і до свідків, дані яких відомі обвинуваченому, виходячи зі способу вчинення правопорушень, з метою надання ними неправдивих показань, складання неправдивих висновків або відмови від надання таких.

В обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий вказує, що особисте зобов`язання, особиста порука обвинуваченого, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, оскільки застосування таких запобіжних заходу не може забезпечити належне виконання покладених на особу обов`язків, підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи будь-яким чином перешкоджати суду встановити всі обставини події. А тому інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії його доброчесної поведінки.

Беручи до уваги викладене, а також те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 завершується 12.12.2024, слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , зауваживши, що подане клопотання є необґрунтованим. Вважає, що належну процесуальну поведінку її підзахисного можливо забезпечити іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою, зокрема шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який просить застосувати. Наголошує, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про те, що наявні ризики не зменшилися. Захисник стверджує, що її підзахисний частково визнає свою вину та відшкодував потерпілому ОСОБА_7 грошову компенсацію у розмірі 143 500 грн. в рахунок матеріальних витрат та реабілітацію, що підтверджується нотаріально завіреною заявою. Стверджує, що ОСОБА_4 зацікавлений у сприянні здійснення досудового розслідування. Звертає увагу, що її підзахисний має хворобу, яка вимагає спеціальної підтримуючої терапії, яку отримати в умовах тримання під вартою є неможливим та надала відповідь начальника філії ЦОЗ ДКВС України у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях, згідно якої 16.09.2024 року ОСОБА_4 оглядався лікарем-терапевтом Медичної частини, за результатами обстеження встановлено: виразкова хвороба 12-палої кишки стадії рубцевої деформації; Хронічний гастрит, фаза нестійкої ремісії, хронічний вірусний гепатит С, фаза ремісії; хронічний лівобічний гайморит; дискінезія жовчовідних шляхів по гіпотонічному типу; гастроезофагеальна рефлюксна хвороба 1 ст. Мегакалон на фоні хвороби Гіршпруга із порушенням функції кишківника; та призначено амбулаторне лікування. Протягом перебування під вартою ОСОБА_10 п`ять разів звертався про отримання медичної допомоги, що свідчить про погіршення стану його здоров`я.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 року за № 0001809.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що: «11.09.2024 о 02:42 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.09.2024 о 02:42 за адресою: м. Ужгород, вулиця Міцкевича Адама, буд. 9, заявник повідомив про те, що в нічному клубі ОСОБА_11 його товаришу ОСОБА_12 нанесли тілесні ушкодження».

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 11.09.2024 о 16 год. 15 хв. ОСОБА_4 затримано у рамках даного кримінального провадження у порядку ст. 208 КПК України.

12.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб.

Крім того, 12.09.2024 у даному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2024 (справа №308/15130/24) відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання під вартою постановлено обчислювати підозрюваному ОСОБА_4 з 16 год. 15 хв. 11.09.2024 по 08.11.2024, включно. Одночасно визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., та у разі внесення застави покладено на нього відповідні обов`язки.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 07.11.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001809, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до трьох місяців, тобто до 12.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2024 (справа №308/18009/24) продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 з визначенням розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі шістдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 гривень, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001809 до 12 грудня 2024 року, включно, та у разі внесення застави покладено на нього відповідні обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001809 від 11.09.2024 року за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до 5 (п`яти) місяців, тобто до 12.02.2025 року.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, наявність існування ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, ст. 177 КК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою відносно відносно ОСОБА_4 , а саме, у протоколі огляду місця події від 11.09.2024; талоні КПН «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради травматологічний пункт від 11.09.2024; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.09.2024; протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2024; скриншотах; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2024; протоколі огляду відеозапису від 12.09.2024.

Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Разом з тим, у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до частин 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування щодо наявності ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на прокурора.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який має на утриманні неповнолітню дитину, його стан здоров`я, та те, що йому призначено амбулаторне лікування, слідчий суддя вважає, що в силу характеру конкретного діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1ст. 194 КПК України, зокрема, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та необхідність запобігання ризиків, передбачених статтею п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, але враховуючи відшкодування потерпілому грошової компенсації, відсутності претензій з боку потерпілої сторони до підозрюваного ОСОБА_4 , не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту слід відмовити.

Разом з тим, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1ст.177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 , без застосування електронного засобу контролю, у межах строку досудового розслідування, з одночасним покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст. 194 КПК України.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001809, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024 року, відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі ч.3 ст.202 КПК України негайно звільнити підозрюваного з під варти та зобов`язати його невідкладно прибути до свого місця проживання.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 12 лютого 2025 року, включно, у межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16 год. 45 хв. 12.12.2024 року.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1