cправа №947/3189/25
провадження №1-кп/947/723/25
У Х В А Л А

18 березня 2025 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,у присутності секретаря судового засідання розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по кримінальному провадженню №0000269 від 14.04.2023 року, та клопотань захисників про зміну запобіжного заходу,

за участю: прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , їх захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_12 , перекладача ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307; ч.3 ст.307; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310; ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.3 ст.28, ч.2 ст.310 КК України; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.1 ст.309 КК України.

14.01.2025 року до суду прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

1. Зміст клопотання.

В обґрунтування поданих клопотань, прокурор зокрема зазначив:

-) щодо ОСОБА_9 , останній обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307; ч.3 ст.307; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310; ч.1 ст.263 КК України.

Відносно підозрюваного ОСОБА_9 26.07.224 слідчим суддею Київського районного суду м.Одеса обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із правом внесення застави у розмірі 1816800 гривень, строком до 21.09.2024. Надалі, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 неодноразово, з можливістю внесення застави.

Вказував, що на теперішній час по вказаному кримінальному провадженню досудове розслідування завершено та обвинувальний акт скеровано до суду, однак ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, зокрема встановлено, що ОСОБА_16 може:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зазначені обставини підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого.

Виснував, що обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу обвинуваченого, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_16 , який на теперішній час підозрюється у скоєні особливо тяжких злочинів, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього;

2) незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи наявність та доведеність цього ризику необхідно обов`язково враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, зокрема суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Вважав, що ОСОБА_16 перебуваючи не під вартою, матиме можливість здійснювати вплив на таких осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а отже ОСОБА_16 , перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_17 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на обвинуваченого у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_16 офіційно ніде не працевлаштований, збут психотропних речовин та наркотичних засобів, є єдиним джерелом доходу останнього, разом з тим інкриміновані йому злочини є корисливими, вчинялися протягом тривалого часу, що вказує на системність злочинної діяльності організованої групи, а отже ОСОБА_9 може вчинити у подальшому інше кримінальне правопорушення задля задоволення потреб життєдіяльності, що у сукупності свідчить по наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КК України.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_9 діянь та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор вважав, що єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню його від органу досудового слідства, суду. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до обвинуваченого у зв`язку із тим, що він офіційно не працює, джерел доходів не має, отже об`єктивно не зможе виконати вказаний запобіжний захід. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення нових злочинів.

Посилаючись на викладене, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці.

-) щодо ОСОБА_5 , що останній обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 26.07.224 слідчим суддею Київського районного суду м.Одеса обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із правом внесення застави у розмірі 1514000 гривень, строком до 21.09.2024. Надалі, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 неодноразово.

Вказував, що на теперішній час по вказаному кримінальному провадженню досудове розслідування завершено та обвинувальний акт скеровано до суду, однак ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, зокрема встановлено, що ОСОБА_5 може:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зазначені обставини підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого.

Виснував, що обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу обвинуваченого, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_5 , який на теперішній час підозрюється у скоєні особливо тяжких злочинів, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього;

2) незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи наявність та доведеність цього ризику необхідно обов`язково враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, зокрема суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Вважав, що ОСОБА_5 перебуваючи не під вартою, матиме можливість здійснювати вплив на таких осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а отже ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на обвинуваченого у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, збут психотропних речовин та наркотичних засобів, є єдиним джерелом доходу останнього, разом з тим інкриміновані йому злочини є корисливими, вчинялися протягом тривалого часу, що вказує на системність злочинної діяльності організованої групи, а отже ОСОБА_5 може вчинити у подальшому інше кримінальне правопорушення задля задоволення потреб життєдіяльності, що у сукупності свідчить по наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КК України.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_5 діянь та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор вважав, що єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню його від органу досудового слідства, суду. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до обвинуваченого у зв`язку із тим, що він офіційно не працює, джерел доходів не має, отже об`єктивно не зможе виконати вказаний запобіжний захід. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення нових злочинів.

Посилаючись на викладене, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці.

-) щодо ОСОБА_6 , що останній обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Відносно підозрюваного ОСОБА_6 26.07.224 слідчим суддею Київського районного суду м.Одеса обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із правом внесення застави у розмірі 1514000 гривень, строком до 21.09.2024. Надалі, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 неодноразово.

Вказував, що на теперішній час по вказаному кримінальному провадженню досудове розслідування завершено та обвинувальний акт скеровано до суду, однак ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, зокрема встановлено, що ОСОБА_6 може:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зазначені обставини підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого.

Виснував, що обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу обвинуваченого, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_6 , який на теперішній час підозрюється у скоєні тяжкого злочину, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього;

2) незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи наявність та доведеність цього ризику необхідно обов`язково враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, зокрема суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Вважав, що ОСОБА_6 перебуваючи не під вартою, матиме можливість здійснювати вплив на таких осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а отже ОСОБА_6 , перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на обвинуваченого у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_6 офіційно ніде не працевлаштований, збут психотропних речовин та наркотичних засобів, є єдиним джерелом доходу останнього, разом з тим інкриміновані йому злочини є корисливими, вчинялися протягом тривалого часу, що вказує на системність злочинної діяльності організованої групи, а отже ОСОБА_6 може вчинити у подальшому інше кримінальне правопорушення задля задоволення потреб життєдіяльності, що у сукупності свідчить по наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КК України.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_6 діянь та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор вважав, що єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню його від органу досудового слідства, суду. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до обвинуваченого у зв`язку із тим, що він офіційно не працює, джерел доходів не має, отже об`єктивно не зможе виконати вказаний запобіжний захід. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення нових злочинів.

Посилаючись на викладене, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці.

-) щодо ОСОБА_7 , що останній обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Відносно підозрюваного ОСОБА_7 26.07.224 слідчим суддею Київського районного суду м.Одеса обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із правом внесення застави у розмірі 1514000 гривень, строком до 21.09.2024. Надалі, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 неодноразово.

Вказував, що на теперішній час по вказаному кримінальному провадженню досудове розслідування завершено та обвинувальний акт скеровано до суду, однак ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились та не перестали існувати, зокрема встановлено, що ОСОБА_7 може:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від тяжкості залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зазначені обставини підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинуваченого.

Виснував, що обставини даного кримінального провадження, в тому числі і дані про особу обвинуваченого, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_7 , який на теперішній час підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, будучи обізнаним та розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього;

2) незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених, оскільки станом на теперішній час у кримінальному провадженні встановлено та допитано не всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні.

Обґрунтовуючи наявність та доведеність цього ризику необхідно обов`язково враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, зокрема суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Вважав, що ОСОБА_7 перебуваючи не під вартою, матиме можливість здійснювати вплив на таких осіб з метою зміни ними показань, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а отже ОСОБА_7 , перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на обвинуваченого у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки ОСОБА_7 офіційно ніде не працевлаштований, збут психотропних речовин та наркотичних засобів, є єдиним джерелом доходу останнього, разом з тим інкриміновані йому злочини є корисливими, вчинялися протягом тривалого часу, що вказує на системність злочинної діяльності організованої групи, а отже ОСОБА_7 може вчинити у подальшому інше кримінальне правопорушення задля задоволення потреб життєдіяльності, що у сукупності свідчить по наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КК України.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_7 діянь та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор вважав, що єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе унеможливити ухиленню його від органу досудового слідства, суду. Запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до обвинуваченого у зв`язку із тим, що він офіційно не працює, джерел доходів не має, отже об`єктивно не зможе виконати вказаний запобіжний захід. Запобіжні заходи у вигляді особистої поруки, та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настанню таких ризиків, як вчинення нових злочинів.

Посилаючись на викладене, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці.

2. Позиції учасників судового провадження.

Під час судового розгляду, прокурор підтримав подані клопотання та просив їх задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_16 та його захисник, під час судового засідання, проти клопотання заперечували, у його задоволенні просили відмовити. Захисник зокрема зазначив, що ОСОБА_16 має посвідку на постійне місце проживання в України, служив у територіальній обороні під час збройної агресії проти України, зареєстрований та має постійне місце проживання, раніше не судимий, позитивно характеризуєтьсЯя за місцем проживання та служби. Також ОСОБА_16 перебуває у шлюбі, його дружина є ФОП та має тяжку хворобу. Ризики заявлені прокурором не доведені, а обвинувачений має мету довести свою невинуватість у суді. Просив врахувати, що ОСОБА_16 перебуває під вартою 8 місяців та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, або на заставу у мінімальному розмірі. Обвинувачений ОСОБА_16 підтримав вищенаведену позицію захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, під час судового розгляду, проти клопотання заперечували, у його задоволенні просили відмовити. Захисник зокрема зазначив, що ризики вказані прокурором не мають жодного підтвердження. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки та регулярно звертається до медичної частини СІЗО за допомогою, оскільки хворіє. Просив обрати відносно обвинуваченого цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав вищенаведену позицію захисника, а також доповнив, що йому погано за станом здоров`я, він відкрив ФОП, хотів займатися пекарнею, має трьох неповнолітніх дітей.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, під час судового розгляду, у задоволенні клопотання прокурора просили відмовити. Обвинувачений ОСОБА_6 зокрема заявив, що ризики наведені прокурором не підтверджені, він має сталі соціальні зв`язки. Просив змінити запобіжний захід на не тримання під вартою, або зменшити розмір застави. Захисник підтримав позицію обвинуваченого, а також доповнив, що ризик заявлені прокурором не доведені, обвинувачений раніше не судимий, є ФОП. Просив відмовити у клопотанні прокурора та змінити на цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисники, під час судового розгляду, проти клопотання прокурора заперечували. Захисник ОСОБА_12 , зокрема зазначила, що ризики не підтверджені, ОСОБА_7 41 рік та він обмежений у пересуванні, так як є військовозобов`язаним. Просила звільнити з під варти. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав вищенаведену позицію захисника.

3. Висновки суду.

Суд, заслухавши клопотання, дослідивши додані до нього документи та вислухавши думки учасників кримінального провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що відповідно до ухвал слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 26.07.2024 року, до кожного з обвинувачених було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому, ухвалами слідчих суддів, а потім судом було продовжено до 22.03.2025 року включно щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а щодо ОСОБА_9 до 23.03.2025 року включно.

Крім того, до обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було застосовано альтернативний запобіжного заходу у вигляді застави.

Під час застосування до обвинувачених вказаного запобіжного заходу, судом був врахований наступний ризик, а саме: щодо ОСОБА_9 - передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України; щодо ОСОБА_5 - передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України; щодо ОСОБА_6 - передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України; щодо ОСОБА_7 - передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також ухвалою суду від 22.01.2025 року, обвинуваченому ОСОБА_5 , було залишено без змін альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1514000,00 грн., обвинуваченому ОСОБА_6 , було залишено без змін альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1362600,00 грн., обвинуваченому ОСОБА_7 , було залишено без змін альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1211200,00 грн., а ухвалою суду від 23.01.2025 року, обвинуваченому ОСОБА_5 , було залишено без змін альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1816800,00 грн.,

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до змісту ч.3 ст.199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд погоджується, що на сьогоднішній день, продовжують існувати наступні ризики, а саме:

-) щодо ОСОБА_9 , передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_16 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

-) щодо ОСОБА_5 , передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

-) щодо ОСОБА_6 , передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

-) щодо ОСОБА_7 , передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, тяжких злочинів, за один з яких особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, на думку суду існує ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

Таким чином, суд робить висновок, що існування обвинувачення ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307; ч.3 ст.307; ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.2 ст.310; ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.3 ст.28, ч.2 ст.310 КК України; ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307; ч.1 ст.309 КК України, у сукупності з існуючим ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України відносно кожного обвинуваченого, не дозоляють суду змінити запобіжний захід відносно обвинувачених та є достатньою підставою для продовження обвинуваченому ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а менш суворі запобіжні заходи, на думку суду, не достатні для запобігання зазначеному ризику.

При цьому, суд вважає, що зі спливом певного часу, вказані ризики не зменшилися, оскільки обставини, які їх обумовлюють також не змінилися та не відпали, а виникненню ризиків переховування від суду й перешкоджає своєчасне застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку суду, тривалість застосованого відносно обвинувачених запобіжного заходу у співвідношенні із пред`явленим обвинуваченням та можливою мірою покарання, на даний час не виходить за межі розумного строку тримання обвинувачених під вартою, а кореспондується з характером суспільного інтересу, який існує у випадку протидії вчиненню кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При цьому, суд не знаходить підстав для зменшення застави, та вважає за необхідне залишити його у розмірі, що був визначений для ОСОБА_9 ухвалою від 26.07.2024 року, ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді від 26.07.2024 року, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді від 03.01.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 199, 331, 369 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника в частині зміни запобіжного заходу на домашній арешт та зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 травня 2025 року включно.

2. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника в частині зміни запобіжного заходу на домашній арешт та зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 травня 2025 року включно.

3. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника в частині зміни запобіжного заходу на домашній арешт та зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 травня 2025 року включно.

4. Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника про звільнення з під варти відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 травня 2025 року включно.

5. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі на неї апеляційної скарги.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3