Провадження №1-кп/522/1259/25
УХВАЛА

20 лютого 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000809 від 11.06.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000809 від 11.06.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2024 року відносно ОСОБА_3 обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, розмір застави не визначався.

На теперішній час строк тримання під вартою обвинуваченого спливає.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У судовому засіданні прокурор надала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, у якому зазначила, що вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені у п.п. 1- 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики не доведені.

Дослідивши матеріали обвинувального акту в межах заявленого прокурором клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки продовжують існувати ризики того, що він, будучи раніше судимим, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію судового процесу, суд вбачає реальним ризик, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на потерпілу, свідків, які безпосередньо судом не допитані.

Зважаючи на характер кримінального правопорушення, та те, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового строку, суд вбачає реальним ризик вказаний у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливого вчинення обвинуваченим іншого злочину.

Крім цього, суд враховує обставини, зазначені в ст. 178 КПК України, а саме: характер кримінального правопорушення, яке вчинено відносно неповнолітньої особи, а тому приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Разом з тим, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не вбачає можливості застосування застави відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки злочин, у вчиненні якого він обвинувачується був вчинений із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 291, 314-317, 334, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 20.04.2025 року включно.

Розмір застави не визначати.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 20 лютого 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1