ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1177/25 Справа № 229/2566/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м.Кривий Ріг

12.03.2025р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2025р., якою задоволено клопотання прокурора та щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 114-2 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмут Донецької області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , до затримання фактично мешкав в АДРЕСА_2 , утримується під вартою в ДУ «Дніпровська УВП № 4» в м. Дніпро

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.03.2025р. без визначення застави

за участю обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7

прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання прокурора та щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 114-2 КК України ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.03.2025р.

Ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржив обвинувачений, який в апеляційній скарзі:

- вважає, що судом першої інстанції допущено невідповідність висновків фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального права, ухвала суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України;

- вважає, що прокурором не доведено ризик втечі, ризик спотворення доказів, речей та документів, оскільки вони вже зібрані, ризик вчинення іншого злочину є припущенням прокурора;

- зазначає, що слідчі дії проводились із значним порушенням прав і свобод людини, що підтверджується відкриттям кримінального провадження посадовими особами ДБР від 30.04.2024р.;

- вважає, що перебування ним особисто в умовах тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП № 4» під час повітряних тривог є порушенням вимог ст.. 3 Конституції України та міжнародних правових актів, та держава повинна забезпечити безпеку громадян;

- прохає запобіжний захід змінити, на не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, позицію прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, а саме у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України та інших, утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, МО України або іншими уповноваженими державними органами, вчиненому в умовах воєнного стану,зокрема про розташування особового складу ЗСУ, боєприпасів та військової техніки в м. Бахмут Донецької області.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до Довгинцівського районного суду міського суду в Донецькій області надійшло клопотання прокурора від 16.01.2025р. про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвалою суду першої інстанції від 21.01.2025р. дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено.

На думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції прийняте обґрунтоване рішення, що продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, відомостями про особу обвинуваченого, запобігатиме перешкодам, які можуть нашкодити інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, та менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Висновок суду першої інстанції щодо законності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого узгоджується з вимогами ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, та на думку суду апеляційної інстанції є правильним та обґрунтованим.

На думку суду апеляційної інстанції також є правильним висновок суду першої інстанції, що на даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, а наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Інкримінований обвинуваченому злочин несе реальну загрозу інтересам незалежності, територіальній цілісності та суверенітету України, а також життю та здоров`ю військовослужбовців ЗСУ та цивільних осіб.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що ухвала є необґрунтованою та незаконною, судом першої інстанції при винесення ухвали допущена невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального права, ухвала суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є неспроможними, оскільки рішення суду відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, висновок суду першої інстанції зроблений на підставі сукупності доказів, які надані суду разом із обвинувальним актом, та на підставі встановлених фактичних обставин справи на даному етапі судового слідства.

Слід наголосити, що підставами продовження запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зміст такого поняття як «достатні підстави» слід розглядати як передбачувану небезпеку вчинення обвинуваченим протиправних дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, та дозволяє суду на основі закону та внутрішнього переконання зробити висновок про необхідність обрання запобіжного заходу.

У кримінальному судочинстві поняття ризиків передбачає як тактичні ризики, так і конкретні небажані для кримінального провадження наслідки поведінки підозрюваних та обвинувачених.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою є заходом забезпечення кримінального провадження, тобто заходом кримінального процесуального примусу, оскільки такий захід дає можливість виявляти та зберігати докази, запобігти прогнозованій протиправній поведінці чи унеможливити ухилення від слідства та суду обвинуваченого. Такий превентивний та забезпечувальний захід спрямований на недопущення можливої протидії з боку обвинуваченого провадженню у кримінальній справі, та є ефективним засобом коригування його неправомірної поведінки.

Обмежуючи конституційні права обвинуваченого у вчиненні злочину, запобіжні заходи виконують позитивну роль, реалізуючи у кримінальному процесі матеріально правовий принцип крайньої необхідності: завдання меншої шкоди, щоб запобігти більшій шкоді.

Доводи апеляційної скарги, що слідчі дії проводились із значним порушенням прав і свобод людини, що підтверджується відкриттям кримінального провадження посадовими особами ДБР від 30.04.2024р. суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки ці доводи є предметом судового розгляду по суті. На даному етапі кримінального провадження суд апеляційної інстанції перевіряє виключно наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги, що перебування ним особисто в умовах тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП № 4» під час повітряних тривог є порушенням вимог ст.. 3 Конституції України та міжнародних правових актів, та держава повинна забезпечити безпеку громадян, не мають під собою підґрунтя, оскільки в умовах воєнного часу, який триває в Україні безпековий всіх рівень громадян незалежно від їх статусу та місця перебування перебуває на однаковому рівні.

Враховуючи викладене, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування або зміни ухвали суду, судом апеляційної інстанції не встановлено, судове рішення суду першої інстанції є законним обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2025р., якою задоволено клопотання прокурора та щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 114-2 КК України ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.03.2025р. без визначення розміру застави - залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2025р., якою задоволено клопотання прокурора та щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 114-2 КК України ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.03.2025р. без визначення розміру застави - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді