ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/384/25 Справа № 243/3649/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000152 від 09.03.2023 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, старшого солдата, який проходить службу на посаді старшого оператора 3 відділення взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці.

Вирішено питання щодо: запобіжного заходу; початку строку відбування покарання; зарахування на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду; долі речових доказів; витрат на проведення судової експертизи.

Судом 1-ї інстанції встановлено, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому продовжений.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Поряд із цим, відповідно до ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 грудня 2022 року № 695 старшого солдата ОСОБА_8 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду старшого оператора 3 відділення взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Крім того, в зазначеній частині проходить військову службу ОСОБА_9 .

Згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 листопада 2022 року № 647 старшого сержанта ОСОБА_9 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 на посаду головного сержанта командира машини 1 відділення взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Крім того, будучи військовослужбовцем Збройних сил України, старший солдат ОСОБА_8 , відповідно до вимог ст.ст. 20, 21, 22, 22-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України достеменно знав, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо та тощо.

Судом встановлено, що 08 березня 2023 року старший солдат ОСОБА_8 та старший сержант ОСОБА_9 , знаходились за адресою: АДРЕСА_2 , де займались особистими справами.

В цей же день, близько 17 години 00 хвилин старший солдат ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, лежав на ліжку в будинку за вищезазначеною адресою, побачивши старшого сержанта ОСОБА_9 , який проходив біля нього, почав нецензурно висловлюватись в адресу останнього, потім піднявся з ліжка та схопив ОСОБА_9 за одяг, на що останній взяв ОСОБА_8 за плечі та поклав на ліжко, що образило почуття гідності старшого солдата ОСОБА_8 , що, з врахуванням неприязних міжособистісних відносин, що сформувались за час сумісного проходження військової служби з старшим сержантом ОСОБА_9 , стало підставою для виникнення у ОСОБА_8 кримінального протиправного умислу, спрямованого на вбивство старшого сержанта ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій кримінальний, протиправний умисел, спрямований на вбивство старшого сержанта ОСОБА_9 , старший солдат ОСОБА_8 , близько 22 години 08 березня 2023 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів неприязних міжособистісних відносин, які сформувались за час сумісного проходження військової служби старшим сержантом ОСОБА_9 , з метою умисного протиправного заподіяння смерті останньому, взяв ввірену йому для службового користування 5,45 мм нарізну бойову вогнепальну зброю автомат Калашникова (АКС74У) № НОМЕР_2 з приєднаним магазином з бойовими припасами, перевів перемикач вогню в положення автоматичної стрільби, відвів затворну раму в крайнє положення і відпустив, чим дослав патрон у патронник та привів автомат у бойову готовність, та знаходячись від ОСОБА_9 , який підвився на ліжку, на відстані близько 2 метрів, здійснив 2 постріли в область грудної клітини останнього, одна куля влучила в ділянку грудної клітини, інша в область правого плеча старшого сержанта ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді перелому тіла плечової кістки ВТ, вогнепального кульового наскрізного поранення правого плеча з вогнепальним переломом плечової кістки, вогнепального дотичного поранення грудної стінки, відкритої рани плеча, відкритої рани передньої стінки грудної клітки, тобто старший солдат ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як від спричинених тілесних ушкоджень смерть старшого сержанта ОСОБА_9 не настала.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 , ч. 1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині кваліфікації дій обвинуваченого та викласти резолютивну частину вироку в наступній редакції: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що ОСОБА_8 не мав прямого умислу на вбивство потерпілого, а тому його дії слід кваліфікувати за фактичними наслідками, що настали.

Звертає увагу, що в обвинувальному акті зазначено, що тілесні ушкодження, завдані обвинуваченим не спричинили смерті. Отже, сторона обвинувачення не зазначає про наявність об`єктивних обставин, які б запобігли смерті потерпілого, що виключає в діях обвинуваченого закінченого замаху.

Наполягає, що обвинувачений на ґрунті неприязних відносин здійснив постріли, уникаючи влучання в життєво важливі органи. Мав можливість спричинити смерть потерпілого, проте не скористався цією можливістю, що свідчить про відсутність умислу саме на заподіяння смерті. Таку позицію сторони захисту вважає узгодженою з показаннями свідка ОСОБА_10 . Крім того, всі допитані свідки показали, що між потерпілим і обвинуваченим була словесна сварка і конфлікт, під час якого вони наносили один одному тілесні ушкодження. Також, всі свідки підтвердили, що під час затримання обвинувачений мав синці та подряпини на шкірі і сліди крові, що підтверджується висновком експерта № 11 від 23.03.2023 року про наявність у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії легких.

Зазначає, що суд не врахував належним чином, що потерпілий першим наніс удари обвинуваченому, чим спровокував розлюченість останнього відносно себе. Враховуючи стан обвинуваченого, який щойно повернувся із виснажливого бойового завдання, знаходячись в стані сильного душевного хвилювання, схопився за автомат. З метою налякати потерпілого, здійснив постріл в його бік, проте наміру вбивати не мав.

Не погоджується з висновками суду, що злочин було припинено лише завдяки тому, що потерпілому було вчасно надано першу медичну допомогу військовослужбовцями та кваліфіковану медичну допомогу в медичній установі. Вважає, що судом належним чином не враховано, що спричинені тілесні ушкодження самі по собі не могли привести до смерті потерпілого, хоча і визначені судово-медичним експертом як тяжкі.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Позиції сторін в суді :

Захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , підтримала свою апеляційну скаргу в повному обсязі, просила її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , належним чином повідомленого про місце, день та час судового розгляду, заяв та клопотань від якого не надходило на адресу суду.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, просив її залишити без задоволення, а вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року відносно ОСОБА_8 без змін. Вважає вирок суду 1-ї інстанції законним та обґрунтованим, а призначене судом покарання таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_8 .

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів вважає, що такі не підлягають задоволенню, а вирок суду 1-ї інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження з`ясовано, що судовий розгляд у ньому проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у провадженні не допущено.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд, ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_8 було пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку. При цьому констатував, що за встановлених фактичних обставин провадження дії ОСОБА_8 охоплюються складом кримінального правопорушення, визначеного ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. З позицією суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показань допитаних в судовому засіданні як самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який хоча свою вину у вчиненому злочині не визнав, пояснив, що 07.08.2023 року він був на бойовому завданні. Наступного дня їх підрозділ приїхав для відпочинку до приватного будинку у м.Слов`янську. 08.03.2024 року після обіду, в ході спільного вживання алкоголю між ним та ОСОБА_9 виник конфлікт, в наслідок чого ОСОБА_9 завдав йому декілька ударів кулаком, у тому числі в область голови. Після цього він (обвинувачений) пішов до туалету, де його знудило, після чого він вийшов на вулицю, а через 30 хвилин повернувся до будинку. З цього моменту події він пам`ятає погано. Пам`ятає, що взяв автомат та підійшов до ОСОБА_9 , який відпочивав на своєму ліжку. Направивши на потерпілого автомат, він наказав тому піднятися, встати на колені та вибачитись перед ним. ОСОБА_9 почав підійматися з ліжка, в цей момент до нього (обвинуваченого) підійшов «Санич» - ОСОБА_10 та почав відбирати у нього автомат, від чого відбувся постріл. Після цього він відразу віддав автомат. ОСОБА_9 впав, він (обвинувачений) побіг за ліхтариком, а «Санич» за допомогою. Також сказав, що чекаючи допомоги, він перебував один на один з ОСОБА_9 та, у разі наміру вчинити вбивство, мав можливість це зробити. Під час надання допомоги він світив ліхтариком поки йому зв`язали руки. Він не був ініціатором бійки з ОСОБА_9 , але розумів, що відповідальність буде покладена на нього, тому він і сказав фразу, що його діти розберуться з ОСОБА_9 .

Відповідно до показань потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні, він пояснив, що 08.03.2023 року в м. Слов`янську він та його підрозділ перебували на відпочинку за місцем їх дислокації. Впродовж дня між ним та ОСОБА_8 виникали словесні конфлікти, ініціатором яких був останній, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння. Об 17 -00 годині того ж дня, коли він (потерпілий) проходив через кімнату, ОСОБА_8 раптово його схопив за одяг та знову спровокував конфлікт. Він (потерпілий) поклав та притиснув ОСОБА_8 до ліжка та наказав заспокоїтися, чим припинив конфлікт, а сам пішов до своєї кімнати та ліг спати. Приблизно об 22-00 - 23-00 год. він прокинувся від криків. У дверному прорізі стояв ОСОБА_8 з автоматом Калашникова в руках, погрожував йому вбивством, вимагав піднятися з ліжка та стати на колені. Він (потерпілий) почав підійматися з ліжка, в цей момент ОСОБА_8 здійснив постріл йому у область грудини, від чого він упав та намагався сховати за шафою, але ОСОБА_8 вистрілів вдруге та попав йому у праве плече. Після цього з другого поверху ліжка зістрибнув ОСОБА_10 та почав заспокоювати ОСОБА_8 , забрав у того автомат. Після цього прийшли інші військовослужбовці їх підрозділу, командир, лікар; йому надали медичну допомогу. Вважає, що ОСОБА_8 намагався його вбити, але йому завадили дії ОСОБА_10 . Заперечував факт побиття ним ОСОБА_8 в той день. Також вказав, що у ОСОБА_8 були неприязні стосунки з усіма бійцями їх підрозділу.

При повторному допиті в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 підтвердив показання, що надавалися ним раніше у судовому засіданні, та зазначив, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 міг отримати в період з 17- 00 до 22-00 години, оскільки міг впасти в наслідок перебування в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що служив у одному підрозділі з ОСОБА_8 08.03.2023 року він відпочивав за місцем дислокації у м. Слов`янську. Близько 22-00 год. від іншого військовослужбовця він дізнався, що у їх підрозділі у будинку напроти ОСОБА_8 вистрілив у ОСОБА_9 . На місті події він побачив в одній кімнаті ОСОБА_12 , у якого на обличчі була кров, а в іншій кімнаті лежав ОСОБА_9 , якому ОСОБА_10 надавав допомогу, оглядав рану. Викликали швидку допомогу та поліцію, він сходив за аптечкою та став домотати надавати первинну медичну допомогу потерпілому. Позитивно охарактеризував обвинуваченого та потерпілого. Про конфлікти між останніми йому ні чого не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що на момент подій він обіймав посаду заступника командира роти з морального та психологічного забезпечення. Так, 08.03.2023 року об 23-00 год. він прибув на виклик з приводу стрілянини у роті. На місті події у приватному будинку в м. Слов`янську вже була швидка допомога, поліція, ВСП та військове керівництво підрозділу. ОСОБА_9 забрали у лікарню, а ОСОБА_8 йому розповів, що виник конфлікт з ОСОБА_9 , а, оскільки він має розряд КМС по боксу та щоб не травмувати ОСОБА_9 , він (обвинувачений) вирішив застосувати зброю. Показував пляшку горілки, пропонував свідку вжити алкоголь, у вчиненому не каявся. Стверджувати, що ОСОБА_8 був в стані алкогольного сп`яніння, свідок не може. Крім того, повідомив, що в лікарні від ОСОБА_9 дізнався, що через деякий час після пострілів ОСОБА_8 висловлював останньому свій жаль, що не вбив того.

Свідок ОСОБА_14 в судовому зсіданні показав, що 08.03.2023 року у м. Слов`янську вони з бійцями підрозділу перебували на відпочинку у приватному будинку. Близько 22-00 до них прийшов ОСОБА_10 та повідомив, що ОСОБА_8 поранив ОСОБА_9 . Він ( свідок) взяв бинти та пішов до міста події, де побачив потерпілого з вогнепальним пораненням, а також на підлозі побачив автомат Калашникова, який він забрав та відніс до свого будинку. Після цього він повернувся та почав надавати медичну допомогу ОСОБА_9 .. В цей час ОСОБА_15 був спокійний, опору не чинив, сказав ОСОБА_9 : «мої діти з тобою розберуться» та «так тобі і треба» У ОСОБА_8 були ознаки алкогольного сп`яніння та побите обличчя.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що несе службу у одному підрозділі з обвинуваченим та потерпілим. На початку березня об 22-00 в приватному будинку м. Слов`янська, де дислокувався їх підрозділ він лежав на другому поверсі ліжка та відпочивав. В цей момент він побачив силует ОСОБА_16 в дверному отворі, у того був автомат через плече, а ОСОБА_9 підійнявся з ліжка. Після цього він почув лайку, звук затвора а потім постріл. ОСОБА_8 вистрілив в ОСОБА_17 . Він (свідок) чув лише один постріл, а після цього дострибнув з ліжка та почав забирати автомат у Чернуцького.

Свідок ОСОБА_18 показав, що весною 2023 року, близько 22-23 години йому повідомили, що у підрозділі сталося ЧП. Приїхавши на місто події, що розташовано у приватному секторі м. Слов`янська, він дізнався, що ОСОБА_8 стріляв у ОСОБА_9 .. Адекватного пояснення ОСОБА_8 не надав, у того було обличчя в крові та малися ознаки алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції не знаходить підстав сумніватися в достовірності цих показань свідків, вони є логічними, послідовними і узгодженими як між собою, так і з іншими письмовими доказами у провадженні.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині.

Із матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження, у цих показаннях не вбачається. Деякі розбіжності в показаннях свідчать про індивідуальне сприйняття кожною особою подій, учасником яких вони були, і не впливають на висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 .

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність критично ставитись до показань обвинуваченого в частині того, що він не мав умислу на вбивство потерпілого, оскільки вони спростовуються як показаннями вищезазначених свідків та самого потерпілого, які протягом судового розгляду надавали чіткі, детальні та логічно послідовні пояснення, так і наступними письмовими доказами у провадженні, дослідженими в ході судового розгляду.

- витягом з ЄРДР щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення за №0000152 від 09 березня 2023 року, згідно якого 08.03.2023 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 здійснив постріл зі зброї у груди та праву руку військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_9 ;

- військовим квитком серії НОМЕР_3 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 15.12.1997 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 рахується за військовою частиною НОМЕР_1 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №695 від 23.12.2022, згідно якого ОСОБА_8 призначений на посаду старшого оператора 3 відділення взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення та вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків, шпк "старший солдат", ВОС - 515810А;

- військовим квитком серії НОМЕР_4 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.06.1993 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 рахується за військовою частиною НОМЕР_1 ;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №330 від 11.09.2020, згідно якого ОСОБА_9 зараховано до списків особового складу частини;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №647 від 18.11.2022, згідно якого ОСОБА_9 , призначений на посаду головного сержанта - командира машини 1 відділення взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_5 , є таким, що з 18 листопада 2022 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків, шпк "старший сержант". ВОС - 126975А/182;

- протоколом огляду місця події від 09.03.2023 року із фото таблицями до нього, в якому зафіксовано, що територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , огороджена парканом, вхід до двору здійснюється через металеві ворота зеленого кольору, які на момент огляду відкриті. При вході на територію вказаного домоволодіння з правої сторони розташований одноповерховий житловий будинок, вхід до якого здійснюється через дерев`яні двері, які на момент огляду відкриті. При вході в будинок з правої сторони розташовується кімната прихожої, в якій знаходяться меблі, побутові речі та продукти харчування. Далі з лівої сторони розташована кімната кухні, вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері білого кольору, в якій знаходяться меблі та посуд. Прямо з кухні наявний вхід до приміщення кімнати, в якій знаходяться ліжка та особисті речі. З правої сторони кухні розташований вхід до приміщення зали. При вході до зали справа на підлозі виявлено предмет, зовні схожий на автомат АКСУ-74 з маркуванням НОМЕР_6 рв та приєднаним магазином, в якому знаходяться предмети зовні схожі на патрони. Далі було оглянуто приміщення одноповерхневої літньої кухні на вказаній території З правої сторони розташований вхід до спального приміщення, в ході детального огляду якого на підлозі біля ліжка з лівої сторони виявлено кофту зеленого кольору зі слідами рбк, а також светр сірого кольору зі слідами рбк. На килимі також виявлено пляму зі слідами рбк, розміром 4* 5 см. Далі в ході огляду на відстані 10 см від плями виявлено картонну коробку, зверху на якій знаходиться стріляна гільза 5,45 з маркуванням 270/80. На відстані 1,5 метри від неї біля ліжка виявлено предмет зовні схожий на деформовану кулю з металу жовтого кольору. В подальшому було оглянуто ліжко, яке розташовано біля правої стіни, в ході якого на ковдрі виявлено предмет, зовні схожий на стріляну гільзу 5,45 з маркуванням 270/80. Біля ліжка з правої сторони в стіні виявлено отвори із залишками кулі з металу жовтого кольору. В судовому засіданні був досліджений відеозапис, на якому зафіксована вищевказана слідча дія, та який повністю відповідає обставинам, що вказані у протоколі;

- ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13.03.2023 року, якою проникнення слідчого до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , 09 березня 2023 року визнано законним;

- матеріалами службового розслідування, проведеного відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2023 №1030 за фактом нанесення вогнепального поранення головному сержанту - командиру машини 1 відділення взводу спостереження розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , за результатами проведення якого вбачаються ознаки вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15,ч. 1 ст. 115 КК України;

- книгою видачі зброї та боєприпасів розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_8 під особистий підпис була надана для службового користування 5,45 мм нарізна бойова вогнепальна зброя автомат Калашникова (АКС74У) № НОМЕР_2 , три магазини до нього та 450 набоїв;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів №1088 від 09.03.2023 року, проведеного за допомогою аналізатору вмісту парів алкоголю АЛКОНТ М №00238-15, згідно якого ОСОБА_8 перебував у стані сп`яніння, кількісний показник 0.68 ‰ ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2023 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , відповідно до якого останній вказав та повідомив обставини скоєння кримінального правопорушення щодо ОСОБА_9 . В судовому засіданні був досліджений відеозапис, на якому зафіксована вищевказана слідча дія, та який повністю відповідає обставинам, що вказані у протоколі;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2023 року за участю свідка ОСОБА_14 , в ході якого свідок вказав та повідомив обставини скоєння 08.03.2023 року кримінального правопорушення ОСОБА_8 щодо ОСОБА_9 . В судовому засіданні був досліджений відеозапис, яким зафіксована вищевказана слідча дія, та яка повністю відповідає обставинам, що вказані у протоколі;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.03.2023 року за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого свідок вказав та повідомив обставини скоєння 08.03.2023 року кримінального правопорушення ОСОБА_8 щодо ОСОБА_9 . В судовому засіданні був досліджений відеозапис, яким зафіксована вищевказана слідча дія, та яка повністю відповідає обставинам, що вказані у протоколі;

- протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 09.03.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_8 затримано 09.03.2023 року о 00 год. 55 хв. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.04.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого потерпілий вказав та повідомив обставини скоєння 08.03.2023 року кримінального правопорушення ОСОБА_8 щодо нього. В судовому засіданні був досліджений відеозапис, на якому зафіксована вищевказана слідча дія, та яка повністю відповідає обставинам, що вказані у протоколі;

- висновком експерта №354-МК від 17.03.2023 року, згідно якого пошкодження, виявлені на светрі та зимовій сорочки ОСОБА_9 мають ознаки вхідних та вихідних отворів, заподіяних при пострілі з ручної вогнепальної зброї (пристрою), компактним снарядом (кулею), який містив в собі сполуки заліза, свинцю та міді, володів значною кінетичною енергією та пробивною дією, постріл проведено з близької відстані;

- висновком експерта №33 від 24.04.2023 року, відповідно до якого вогнепальне дотичне поранення м?яких тканин у грудній клітині, виявлене у ОСОБА_9 , відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а виявлений у нього відкритий перелом тіла плечової кістки за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Зазначені поранення могли утворитись незадовго до звертання за медичною допомогою від одноразової чи дворазової дії снаряду (кулі) при пострілі (пострілах) з вогнепальної зброї за обставин та механізмі їх спричинення, вказаних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у слідчих експериментах за їх участі;

- висновком експерта №СЕ-19/104-23/9624-БЛ від 31.03.2023 року , згідно якого предмет, зовні схожий на автомат АКСУ-74 № НОМЕР_6 р.в., є нарізною бойовою вогнепальною зброєю - 5,45-мм автоматом Калашникова укороченим АКС74У № 260902 промислового виробництва, справним та придатним до стрільби. Двадцять вісім предметів ззовні схожі на набої є бойовими припасами до бойової нарізної вогнепальної зброї - 5,45-мм проміжними патронами зразку 1974 року та придатні до стрільби. Дві гільзи, вилучені в ході огляду місця події є частинами бойових припасів - стріляними гільзами 5,45 мм проміжних патронів зразку 1974 року та були стріляні з 5,45-мм автомату АКС74У 1990 р.в. № НОМЕР_2 . Деформована куля та залишки кулі, вилучені в ході огляду місця події є частинами бойових припасів та були вистрелені зі ствола 5,45-мм автомату АКС74У 1990 р.в. № НОМЕР_2 ;

- висновком судово-психіатричного експерта №335 від 08.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_8 в період інкримінованого йому діяння на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки не страждав і на теперішній час не страждає. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, та на теперішній час міг та може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;

- довідкою №698 від 09.03.2023 року КНП «Міська лікарня м. Слов`янська», з якої вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено забій м`яких тканин обличчя, параорбіт, гематоми, згідно рекомендацій: госпіталізації до травматологічного відділення не потребує;

- висновком експерта №11 від 16.03.2023 року, відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 та відображені у довідці №698 від 09.03.2023 року, могли утворитись за обставин, вказаних ним під час слідчого експерименту за його участі;

- постановою про визнання речовими доказами від 09.03.2023 року, згідно якої речі вилучені в ході огляду місця події від 09.03.2023, а саме автомат АКСУ-74 № НОМЕР_7 р.в., магазин до нього з набоями в кількості 28 штук калібру 5.45, кофту зеленого кольору та пошкоджений светр сірого кольору зі слідами РБК, зріз з килиму зі слідами РБК, 2 стріляні гільзи калібру 5.45 з маркуванням 270/80, 1 деформовану кулю, та залишки кулі, кофту з довгим рукавом з надписом «Forest Valley» та штани камуфльовані, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

- постановою про визнання речовими доказами від 09.03.2023 року, згідно якої речі, вилучені вході проведення обшуку затриманого ОСОБА_8 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України з дотриманням ст. 223 та 236 цього Кодексу, а саме кофта з довгим рукавом з надписом «Forest Valley», камуфльовані штани, та зимові шкіряні чоботи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні;

- постановою про визнання речовими доказами від 09.03.2023 року, згідно якої змиви з долонь лівої та правої руки ОСОБА_8 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку цим доказам у сукупності апеляційний суд вважає їх належними, допустимими, достовірними й достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, та не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Висновки суду про те, що обвинувачений ОСОБА_8 заподіюючи тілесні ушкодження потерпілому, діяв з умислом на вбивство, є обгрунтованими, оскільки, як достовірно встановлено судом, ОСОБА_8 цілеспрямовано взяв в руки закріплену за ним зброю, зайшов до кімнати потерпілого в момент, коли ОСОБА_9 лежав, наблизився до нього на незначну відстань, спрямував ствол автомата у грудну клітину, перевів перемикач вогню в положення автоматичної стрільби, відвів затворну раму в крайнє положення, дослав патрон у патронник, умисно зробив натискання на спусковий гачок, що призвело до пострілів у бік іншого військовослужбовця.

Отже, вході судового розгляду достеменно встановлено, що у загальній кількості обвинуваченим було нанесено потерпілому ОСОБА_9 два вогнепальні поранення, у тому числі, в життєво важливі органи. Зазначене, а саме: обране знаряддя злочину, бойова зброя, автомат, здійснення двох пострілів з нього з невеликої відстані у напрямку розташування життєво важливих органів потерпілого, обвинуваченим, який є війсковослужбовцем та має навики використання зброї, свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_8 виконуючи постріли в потерпілого бажав настання смерті останнього, тобто мав прямий умисел саме на позбавлення життя потерпілого і вчинив для цього всі необхідні дії, однак смерть потерпілого ОСОБА_9 не настала лише в силу обставин, які не залежали від волі обвинуваченого. Зокрема, від того, що свідком ОСОБА_10 був відібраний автомат у обвинуваченого ОСОБА_8 в момент здійснення ціленаправлених пострілів в бік потерпілого і тому, окрім зроблених двох пострілів, ОСОБА_8 був позбавлений можливості здійснювати подальші постріли у ОСОБА_19 . Крім того смерть потерпілого не настала і у зв`язку із наданням йому необхідної первинної медичної допомоги.

Суд першої інстанції вірно виснував, що здійснюючи постріли у потерпілого з вогнепальної зброї автомата Калашникова (АКС74У) № НОМЕР_2 , ОСОБА_8 чітко усвідомлював, що від отриманих поранень настане смерть потерпілого, враховуючи те, що обвинувачений був діючим військовослужбовцем, а отже, безумовно розумів невідворотність наслідків у разі застосування зброї. Окрім того, з показань потерпілого та обвинуваченого, а також свідка ОСОБА_10 вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 знаходились в різних кімнатах, тобто на певній відстані один від одного. Отже, обвинувачений цілеспрямовано взяв в руки закріплену за ним зброю, зайшов до кімнати потерпілого в момент, коли ОСОБА_9 лежав на своєму ліжку, наблизився до нього на незначну відстань, спрямував ствол автомата у грудну клітину потерпілого, дослав патрон у патронник, умисно зробив натискання на спусковий гачок, що призвело до пострілів у бік потерпілого, тобто діяв з прямим умислом.

Характер пострілів, локалізація отриманих потерпілим тілесних ушкоджень та відстань, з якої були здійснені постріли, вказують на те, що дії ОСОБА_8 були послідовними та цілеспрямованими на заподіяння смерті потерпілого.

3 матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений розумів, що знаходиться в приміщенні з обмеженим простором на незначній відстані із направленою у бік потерпілого зброєю, однак привів автомат у бойову готовність та, тримаючи палець на спусковому гачку, здійснив постріли.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_8 під час вчинення злочину висловлювався нецензурною лайкою на адресу потерпілого, змушував його стати на коліна, погрожував йому, тобто діяв відкрито та рішучо. Встановлені судом обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи свідчать, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для вбивства потерпілого ОСОБА_9 . На користь вказаного висновку також свідчить і поведінка обвинуваченого безпосередньо після інкримінованих подій, на що вказують показання свідка ОСОБА_14 , згідно яких ОСОБА_8 після вчиненого злочину був спокійний, сказав з погрозою ОСОБА_19 : «мої діти з тобою розберуться» та «так тобі і треба», що також узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 . Так, свідок ОСОБА_13 пояснив, що в лікарні від ОСОБА_19 дізнався, що через деякий час після пострілів обвинувачений висловлював потерпілому свій жаль, що не вбив того.

Наведені обставини вказують на наявність у діях ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, що виключають можливість кваліфікації цього діяння за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на чому наполягає сторона захисту.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові суду від 09 вересня 2021 року у справі №361/2548/18, відповідно до якої питання про наявність умислу вирішується з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховується кількість, характер і локалізація поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину. Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Отже, ОСОБА_8 , маючи реальну можливість уникнути продовження конфлікту з потерпілим ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_8 перебував в іншій кімнаті від тієї, де відпочивав потерпілий, мав змогу після виснажливого бойового завдання, як зазначає сторона захисту, піти відпочивати, однак не скористався такою можливістю, та в стані сп`яніння вчинив дії, спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_9 , для чого використав ввірену йому вогнепальну зброю автомат Калашникова (АКС74У) № НОМЕР_2 , що не відповідали наслідкам конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, що стався в той день на передодні.

Викладене спростовує доводи обвинуваченого та його захисника в апеляційній скарзі про відсутність умислу у ОСОБА_8 на заподіяння смерті потерпілого.

При цьому до доводів сторони захисту про те, що саме потерпілий спровокував протиправні дії обвинуваченого, оскільки першим наніс обвинуваченому тілесні ушкодження, апеляційний суд оцінює критично, так як з огляду на досліджені в судовому засіданні докази. Так, суд 1-ї інстанції вірно виснував, що стан афекту виникає внаслідок утворення внутрішнього конфлікту, або як відповідна реакція на несподівано виниклу критичну ситуацію. Ця емоція, яка певним чином пов`язана з шоком, потрясінням внаслідок чого особа не може контролювати свої дії. Цей процес протікає настільки швидко, що призводить до звуження свідомості.

Отже, з врахуванням висновку судово-психіатричного експерта №335 від 08.05.2023 року, та тривалість часу, який минув з моменту припинення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим (17-00 год.) до момента першого пострілу (22-00 год.), показання обвинуваченого, згідно яких він усвідомлено взяв автомат аби не використовувати у конфлікті навички з боксу, суд вважає необґрунтованою позицію захисту про перебування ОСОБА_20 в момент вчинення правопорушення в стані афекту.

З матеріалів провадження видно, що твердження обвинуваченої та захисника, зазначені в апеляційних скаргах, про відсутність умислу в обвинуваченого на вбивство потерпілого, є аналогічними тим, що вони вже висловлювали у суді першої інстанції. Із вироку по провадженню видно, що зазначені твердження визнані такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження. Свої висновки, із якими погоджується апеляційний суд, із цього питання суд належним чином мотивував. Вони підтверджені доказами, які суд ретельно перевірив і належно оцінив. У апеляційній скарзі захисника обвинуваченого не наведено та під час апеляційного перегляду стороною захисту не вказано інші, не досліджені судом 1-ї інстанції докази, якими б спростовувались висновки суду за обговорюваними твердженнями.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, на думку колегії суддів апеляційного суду, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини («Яллох проти Німеччини» від 11 липня 2006 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Веренцов проти України» від 11 липня 2013 року), та підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого за обставин, викладених нею у скарзі, не має.

При цьому, всупереч доводам в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, суд 1-ї інстанції надав належну оцінку показанням як обвинуваченого ОСОБА_8 , так і свідка ОСОБА_10 з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку з іншими доказами по провадженню.

Та обставина, що органи досудового розслідування та суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим та його захисником, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість слідчих органів і суду, на що є необґрунтовані посилання в апеляційних скаргах.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження апеляційним судом не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у провадженні, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій. Наявні у провадженні докази відповідають вимогам закону щодо належності та допустимості доказів.

Під час досудового розслідування та при судовому розгляді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження, проведені необхідні експертизи, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єкт і об`єктивну сторону кримінального правопорушення.

Не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які б призводили до скасування вироку, при порушенні вказаного кримінального провадження, його розслідуванні та під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

За таких обставин не має підстав вважати, що у справі допущена однобічність та неповнота судового розгляду, які викликають необхідність скасування вироку, чи перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 376, 404-419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 липня 2024 року, яким ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4