Справа № 393/695/24
пров. 1-кп/393/53/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року селище Кам`янець

Новгородківський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000408 від 24.07.2024р., за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Новгородківському районному суді Кіровоградської області перебуває вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання, в якому просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів. Прокурор обґрунтовує подане клопотання наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема - обвинувачений може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто ризики, які були на момент застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, не зменшилися. Прокурор вважає, що враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, до останнього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, так як інший запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував щодо даного клопотання прокурора та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді застави.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у вказаному клопотанні прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява, в якій потерпілий просить розглянути справу без його участі.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, встановив наступне.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 22.10.2024р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 15 години 30 хвилин, 22 грудня 2024р., без права внесення застави.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2024р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17.02.2025р. включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 06.02.2025р. продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 06.04.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом

Із змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Судом встановлено, що підставою для обрання та продовження обвинуваченому зазначеного запобіжного заходу слугувала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків і вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких підстав, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу, обраного ОСОБА_4 , суд має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Суд відзначає, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, метою якого є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом обґрунтованості підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак, суду необхідно встановити чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

У справі ''Москаленко проти України'' від 20.05.2010 року Європейський суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також суд визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд, розглядаючи вказане клопотання прокурора, враховує практику Європейського суду з прав людини, обставини даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину (ч.2 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років), та особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не працюючий, осіб на утриманні не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків. Суд також враховує, що обвинувачений є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Суд вважає, що ризики, які зазначені у клопотанні прокурора, а саме - те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати і є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суворістю можливого покарання, оскільки ч.2 ст.121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Ризик впливу на свідків може стати актуальним саме у зв`язку зі зміною стадії кримінального провадження. Адже, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, що передувало надходженню обвинувального акта до суду, формує обізнаність обвинуваченого про повний обсяг і зміст показань осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні, та встановлені обставини. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а тому за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення також є реальним, так як ОСОБА_4 раніше судимий та на шлях виправлення ставати не бажає.

З огляду на викладене, суд вважає, що вказане клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може бути застосований до обвинуваченого, так як він не забезпечить уникнення наведених ризиків та не забезпечить належної поведінки обвинуваченого з огляду на особу останнього та обставини кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст.115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Оскільки, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, то в силу положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України підстави для визначення розміру застави відсутні.

Згідно з п.4, п.4-1 ч.1 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

З 24.02.2022р. відповідно до Закону України ''Про правовий режим воєнного стану'' указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан, термін якого продовжено з 8 лютого 2025 року строком на 90 діб.

З огляду на викладене, суд вважає, за необхідне провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції з ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' за участі обвинуваченого та з використанням власних технічних засобів за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи за участі захисника ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.177-178, 182, 183, 196, 197, 331, 336 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити повністю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16.05.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Здійснювати судове засідання, яке відбудеться о 13.00 год. 20.03.2025р. по даному кримінальному провадженні, - дистанційно у режимі відеоконференції з ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' за участі обвинуваченого ОСОБА_4 та з використанням власних технічних засобів за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи за участі захисника ОСОБА_5 .

Доручити службовій особі ДУ ''Кропивницький слідчий ізолятор'' підготувати відповідне приміщення для проведення судового засідання у режимі відеоконференції та забезпечити участь обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні у режимі відеоконференції, а також здійснити дії передбачені ч.ч.7, 8 ст.336 КПК України (вручити обвинуваченому пам`ятку про його процесуальні права та перевірити його особу).

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1