Справа № 486/1470/24
Провадження № 1-кп/467/57/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Арбузинка кримінальне провадження № 0000364, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вівея Козівського району Тернопільської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, пенсіонера по віку, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2024 року близько 15 години, точний час досудовим розслідуванням встановити не вдалося, ОСОБА_4 , знаходячись поруч із своїм домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_6 , в зв`язку з чим у нього виник умисел, направлений на спричинення їй тілесних ушкоджень.

З метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи, що об`єктом його протиправного посягання є здоров`я ОСОБА_6 , якій він забажав завдати умисної шкоди, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, наніс останній не менше 5 ударів тупим предметом, а саме: дерев`яною палицею, в різні ділянки тіла, чим спричинив тілесні ушкодження у виді: синців верхніх та нижніх кінцівок тулуба, перелом нігтьової фаланги п`ятого пальця лівої кісті, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Допитаний у суді обвинувачений повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що 03 серпня 2024 рокувін вийшов на вулицю, бо біля його будинку горіла трава, яку запалила потерпіла. Він викликав пожежників. Після того як пожежники загасили вогонь, приїхали працівники поліції, він сидів на лавочці. Він вийшов на вулицю, бо потерпіла тричі кинула через паркан камінням по його автівці, яка стояла на подвір`ї. Коли він відкрив хвіртку, потерпіла була біля воріт, він вдарив її декілька разів ( до 5 ударів) по руці та по нозі дерев`яною палицею. Тоді як він вийшов на вулицю, то камінь летів в його бік, більше каміння в потерпілої не було, але вона кидалася до нього битися.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що того дня близько 15 години вона вийшла до своїх воріт та вирішила спалити гілки, ситуацію з вогнем вона контролювала. Коли приїхали пожежники, то вона вогонь вже загасила зі шланги. Конфлікт у неї з ОСОБА_4 вже триває близько 20 років. На її зауваження з приводу виклику пожежних, він вибіг з подвір`я та почав бити її палкою по тілу і по руках, потім втік. Вона кинула пару раз камінням по воротам та по собаці йому у відповідь. В результаті побиття у неї був зламаний палець на лівій руці та синці на обох руках і ногах. 05 серпня 2024 року вона звернулася до лікарні.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченомусуд враховує те, що останній вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є особою пенсійного віку, висловив жаль з приводу вчиненого, попросив вибачення у потерпілої, беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства, вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1