справа № 208/571/25
провадження № 1-кс/208/1303/25
УХВАЛА

01 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3

про здійснення спеціального досудового розслідування, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000209 від 20.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000209 від 20.03.2024 року за ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши сторони та вивчивши надані матеріали, дійшов наступних висновків.

Зі змісту клопотання та доданих документів вбачається, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст.2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Згідно зі ст.47 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 особи, що перебувають під захистом, які знаходяться на окупованій території не будуть у жодному разі та жодним чином позбавлені переваг цієї Конвенції у зв`язку з будь-якими змінами, запровадженими стосовно керівних установ чи управління цією територією внаслідок її окупації, або у зв`язку з будь-якою угодою, укладеною між властями окупованої території та властями окупаційної держави, або у зв`язку з анексію окупаційною державою всієї або частини окупованої території.

У свою чергу, згідно ст.147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, до серйозних порушень, серед іншого, належить нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом.

Відповідно до ст.70 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 окупаційна держава не має права здійснювати арешт, переслідування або висувати обвинувачення проти осіб, що перебувають під захистом, за вчинки або переконання скоєні або виражені ними до початку окупації або протягом періоду її тимчасового припинення, за винятком випадків порушення законів або звичаїв війни.

Статтею 78 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 передбачено, що якщо окупаційна держава через причини збереження безпеки визнає необхідним вжити заходів стосовно осіб, що перебувають під захистом, найбільше, що вона може застосувати - це змушено поселити їх у визначеному місці чи інтернувати. Рішення стосовно вимушеного переселення чи інтернування повинні бути ухвалені згідно з нормативною процедурою, яка повинна бути визначена окупаційною державою згідно з положеннями цієї Конвенції. Ця процедура повинна передбачати право на апеляцію з боку заінтересованих сторін. Рішення стосовно апеляції будуть прийматися в якомога швидші строки. Якщо рішення залишатимуться в силі, вони стануть предметом періодичного перегляду, по можливості через кожні шість місяців компетентними органами, що створює держава.

Також, відповідно до ст.75(3) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року (далі ДП І), будь-яка особа, що піддається арешту, затриманню або інтернуванню за дії, пов`язані зі збройним конфліктом, має бути невідкладно проінформована зрозумілою їй мовою про причини вжиття таких заходів, за винятком випадків арешту або затримання за кримінальні правопорушення. Такі особи повинні бути звільнені у найкоротший строк і в будь-якому разі, як тільки обставини, що виправдовують арешт, затримання чи інтернування, стали недійсними.

Відповідно до підпункту «с» пункту 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Крім цього, пунктом 3 статті 5 вищевказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Заборона свавільного позбавлення свободи випливає також з права на особисту свободу, яке гарантується статтею 3 Загальної декларації прав людини та статтею 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

З метою реалізації окупаційної політики, впливу на громадян та юридичних осіб, шляхом порушення незаконних кримінальних справ, притягнення осіб до кримінальної або іншої відповідальності, а також затримання, арештів, обшуків, проведення інших незаконних дій у відношенні громадян та юридичних осіб, які проживають та розташовані на частині території Донецької області, яка опинилась під контролем представників окупаційної адміністрації РФ в особі представників терористичної організації «ДНР», невстановленими досудовим розслідуванням вищими посадовими особами РФ та підконтрольними їм представниками терористичної організації «ДНР» (досудове розслідування стосовно яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні) прийнято рішення про створення т.зв. генеральної прокуратури ДНР, у зв`язку з чим 15.07.2014 т.зв. Президією Верховної Ради ДНР видано Закон «О прокуратуре» № 21/6-ВС. Надалі 31.08.2018 т.зв. постановою Народної Ради ДНР прийнято новий Закон «О прокуратуре» № 243-ІНС, який діяв станом на 24.02.2022.

Вказаними документами визначено систему, організацію та функції т.зв. прокуратури ДНР, яку складають т.зв. генеральна прокуратура, прокуратури міст та районів, прирівняні до них військові та інші спеціалізовані прокуратури, наукові та освітні організації, редакції друкованих видань, які є юридичними особами. При цьому структуру т.зв. генеральної прокуратури ДНР складають управління та відділи (на правах управлінь у складі управлінь), зокрема слідче управління, до складу якого входять старші слідчі в особливо важливих справах, слідчі в особливо важливих справах і старші слідчі.

Крім того, представниками окупаційної влади у порушення вимог Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 прийнято т.зв. постанову № 9-1 від 02.06.2014 «Про застосування законів на території ДНР у перехідний період», якою визнано дію на окупованій території Донецької області Кримінально-процесуального кодексу Української РСР від 28 грудня 1960 року зі змінами та доповненнями до 2012 року (далі КПК ДНР). 19 серпня 2014 року прийнято т.зв. Кримінальний кодекс ДНР (далі КК ДНР), а т.зв. постановою Народної ради ДНР від 24.08.2018 прийнято т.зв. Кримінально-процесуальний кодекс ДНР, які діяли станом на 24.02.2022.

24.02.2022 у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України на виконання розпорядження керівника Донецької обласної прокуратури заступник начальника відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із сім`єю виїхав з м. Маріуполь Донецької області до м. Запоріжжя Запорізької області, де перебував до 02.03.2022.

У подальшому, 02.03.2022 ОСОБА_7 прийняв добровільне рішення щодо повернення до м. Маріуполь Донецької області, де залишались його батьки, для організації їх евакуації та можливого вступу до лав територіальної оборони.

Приблизно о 13 годині 02.03.2022 ОСОБА_7 , рухаючись на автомобілі батька марки «Skoda» моделі «Superb», д/н НОМЕР_1 на автодорозі з смт Нікольське Маріупольського району до м. Маріуполь Донецької області був зупинений представниками збройних формувань, підконтрольних РФ. На той момент ОСОБА_7 у складі ЗСУ чи інших військових формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, був одягнений у цивільний одяг. Під час особистого догляду у нього було вилучено посвідчення працівника Донецької обласної прокуратури, затримано та поміщено до місць несвободи, організованих та функціонуючих на тимчасово окупованих територіях Донецької області.

У подальшому, 11.04.2022 стосовно ОСОБА_7 , який у розумінні ст.4 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, є особою, що перебуває під її захистом, представниками т.зв. слідчого управління генеральної прокуратури ДНР безпідставно в порушення ст.70 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 розпочато кримінальну справу за ст.323 КК ДНР (насильницьке захоплення влади чи насильницьке утримання влади) та в той же день її прийнято до провадження т.зв. слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу слідчого управління генеральної прокуратури ДНР ОСОБА_8 .

При цьому, 11.04.2022 громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні т.зв. генеральної прокуратури ДНР за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. 50 років СРСР, будучи т.зв. заступником начальника слідчого відділу слідчого управління генеральної прокуратури ДНР, за попередньою змовою групою осіб з т.зв. слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу слідчого управління генеральної прокуратури ДНР ОСОБА_8 та невстановленою особою з числа працівників т.зв. генеральної прокуратури ДНР (досудове розслідування відносно якого здійснюється у кримінальному провадженні), керуючись т.зв. КК та КПК ДНР, обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно цивільної особи громадянина України ОСОБА_7 за безпідставним обвинуваченням за ст.323 КК ДНР та помістили до організованого на тимчасово окупованій території місця несвободи т.зв. Донецького слідчого ізолятора державної служби виконання покарань міністерства юстиції ДНР.

У приміщенні вищевказаного місця несвободи ОСОБА_7 незаконно утримувався до 10.03.2023.

При цьому з боку ОСОБА_6 не було забезпечено дотримання певних юридичних гарантій: не надано ОСОБА_7 можливості оскаржити законність затримання, обраний запобіжний захід за весь час утримання не переглядався, а право на захист мало формальний характер.

Вказане є грубим порушенням вимог національного законодавства України та ст.ст. 47, 70, 78, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст.75(3) Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст.3 Загальної декларації прав людини та ст.9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

У подальшому, 10.03.2023 ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні т.зв. генеральної прокуратури ДНР за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. 50 років СРСР, погодила складену т.зв. слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу слідчого управління генеральної прокуратури ДНР ОСОБА_8 постанову про закриття кримінальної справи за ст.323 КК ДНР відносно ОСОБА_7 , відповідно до якої запобіжний захід стосовно останнього скасовано, а кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю складу злочину.

30.04.2024 відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, однак останній повідомлення про підозру особисто не вручено, внаслідок не встановлення її місцезнаходження на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Встановлено, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території Донецької області.

02.05.2024 згідно вимог, передбачених ч.3 ст.111, ст.135 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. Так повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 на 06.05.2024 о 09:00, 07.05.2024 о 09:00, 08.05.2024 о 09:00 опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» № 90 (7750) від 02.05.2024, яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та 02.05.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Однак ОСОБА_6 на виклики не з`явилась.

Згідно інформації Державної прикордонної служби України встановлено, що за період з 08.11.2017 по 27.02.2025 відомостей, щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянкою України ОСОБА_6 в базі даних не виявлено.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією частини Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, належним чином повідомлена про дати, місце проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000209 від 20.03.2024, однак, до органу досудового розслідування за викликом слідчого не з`явилась, у зв`язку із чим 09.05.2024 постановою слідчого СУ ГУНП в Донецькій області підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Підтвердженням того, що підозрювана ОСОБА_6 ухиляється від органу досудового розслідування та перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області є те, що остання під час тимчасової окупації м. Донецьк займає посаду т.зв. заступника начальника слідчого відділу слідчого управління генеральної прокуратури ДНР, а також, що остання зареєстрована на тимчасово окупованій території за адресою: Донецька область, м. Моспине, вул. Короленко, буд. 36, кв. 66, за період з 08.11.2017 по 27.02.2025 остання не перетинала державний кордон України та лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями та згідно з відомостями оперативних підрозділів ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території, а саме у м. Донецьк.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 тричі викликалась до слідчого для проведення процесуальних дій з нею в якості підозрюваної, однак на виклики не з`явилась, що відповідно до ч.5 ст.139 КПК України (ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження) також є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_6 на теперішній час переховується від органу досудового розслідування, перебуває на тимчасово окупованій території України, тому, відповідно діючого законодавства зазначена особа вважається такою, що належним чином повідомлена про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на наявність достатніх доказів вчинення ОСОБА_6 інкримінованого їй злочину, а також враховуючи той факт, що остання тривалий час переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває на тимчасово окупованій території України, виникла необхідність в застосуванні процедури спеціального досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000209 від 20.03.2024.

На підтвердження обставин, вказаних в протоколі слідчим долучені наступні докази:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вказав, що 11.04.2022 йому було повідомлено про підозру за ст.323 кримінального кодексу ДНР. 10.03.2023 вказане кримінальне провадження було закрито та винесено відповідну постанову, після чого його було звільнено з місця незаконного утримання, а саме т.зв. Донецького слідчого ізолятора державної служби виконання покарань міністерства юстиції ДНР. В ході допиту, потерпілий ОСОБА_7 надав копію документа т.зв. «постановление о прекращении уголовного дела»;

- протокол огляду документа т.зв. «постановление о прекращении уголовного дела» в ході якого встановлено, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 перебувало у провадженні т.зв. слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу слідчого управління генеральної прокуратури ДНР ОСОБА_8 , а рішення вказаного слідчого затверджувались т.зв. заступником начальника слідчого відділу слідчого управління генеральної прокуратури ДНР ОСОБА_6 ;

- протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вказав, що 11.04.2022 року його було доставлено до кабінету слідчого генеральної прокуратури ДНР де з ним було проведено слідчі дії, повідомлено про підозру за ст.323 кримінального кодексу ДНР та винесено обвинувачення. Після складання вказаних документів слідчим було складено постанову про затримання та поміщення ОСОБА_7 до слідчого ізолятору. 10.03.2023 потерпілого було звільнено з Донецького слідчого ізолятору і він направився до слідчого управління генеральної прокуратури ДНР де у слідчого ОСОБА_8 повинен був отримати копію т.зв. «постановления о прекращении уголовного дела», але зміг отримати копію вказаного документа 24.03.2023. Вказана постанова була складена т.зв. слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу слідчого управління генеральної прокуратури ДНР ОСОБА_8 та затверджена т.зв. заступником начальника слідчого відділу слідчого управління генеральної прокуратури ДНР ОСОБА_6 . У будівлі генеральної прокуратури ДНР він бачив жінку, яка займала керівну посаду, оскільки слідчі вказаної прокуратури погоджували з нею свої рішення. Вказану жінку він зможе впізнати за фотознімками;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого останній впізнав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як посадову особу генеральної прокуратури ДНР, з якою слідчі вказаної установи погоджували свої дії;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вказав, що він у різних місцях позбавлення волі утримувався разом з ОСОБА_7 . 11.04.2022 слідчий прокуратури ОСОБА_10 допитав ОСОБА_9 та повідомив про підозру за ст.232 кримінального кодексу ДНР, після чого вказаний слідчий обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Донецькому слідчому ізоляторі, де він продовжував утримуватись разом з ОСОБА_7 . Під час проведення з ОСОБА_9 слідчих дій у приміщенні прокуратури ДНР він бачив жінку, яка неодноразово заходила до кабінету слідчих і надавала розпорядження, до неї відповідно звертались і з цього він зрозумів, що вказана жінка обіймає керівну посаду;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якого останній впізнав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як жінку яка неодноразово заходила до кабінету слідчих прокуратури ДНР під час проведення з останнім слідчих дій і надавала розпорядження, до неї відповідно звертались і з цього він зрозумів, що вказана жінка обіймає керівну посаду;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вказав, що він у різних місцях позбавлення волі утримувався разом з ОСОБА_7 . Слідчими слідчого відділу генеральної прокуратури ДНР йому було повідомлено про підозру за ст.232 кримінального кодексу ДНР, після чого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Донецькому слідчому ізоляторі, де він продовжував утримуватись разом з ОСОБА_7 . В коридорі генеральної прокуратури ДНР він бачив жінку, яка запам`яталась йому рижим волоссям та яка з іншими працівниками обговорювала різні робочі процеси;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого останній впізнав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як жінку яку він бачив у приміщенні генеральної прокуратури ДНР під час проведення з ним слідчих дій;

- інші матеріали кримінального провадження.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване їй правопорушення.

Згідно з ч.5 ст.139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1. 2. ст.297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Отже, прокурором доведено вказані обставини, які визначені в ст.ст. 297-1, 297-4 КПК України, як підстава для здійснення спеціального досудового розслідування, тобто доведено обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, зазначеного в переліку ч.2 ст.297-1 КПК України, перебування та переховування від органів слідства на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що на думку слідчого судді вказує на можливість задоволення поданого клопотання.

Керуючись ст.ст.297-1, 297-4 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам , вчиненим в умовах збройного конфлікту, Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000209 від 20.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000209 від 20.03.2024р. стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Моспине Донецької області, громадянки України, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08-10 год. 02.04.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1