Справа 761/1571/23 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3642/2024 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0002280 за апеляційними скаргами першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 та прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштовану, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, засуджено:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 6 місяців;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_8 ,шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 , звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , у невстановлений час та місці, не пізніше 22 жовтня 2022 року, з метою пособництва в підробленні офіційного документа та подальшого його використання, з метою отримання допуску до роботи, однак не бажаючи проходити попередній профілактичний медичний огляд, за допомогою своєї знайомої замовила виготовлення підробленої медичної книжки на своє ім`я та згодом передала невстановленій особі свої анкетні дані й фотографію з метою підробки офіційного документа, шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей про проходження ОСОБА_8 обов`язкового медичного огляду. Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, ОСОБА_8 отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, завідомо підроблену особисту медичну книжку форми первинної облікової документації № 1-ОМК, серії ААА №196218, на ім`я ОСОБА_8 , що надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, і діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості щодо проходження медичного огляду ОСОБА_8 в Управлінні охорони здоров`я Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації КНП Шевченківського району м. Києва з відповідним відтиском печатки, чим порушила встановлений законодавством порядок складання, видачі і використання офіційних документів, визначений законом.

Крім того, 21 жовтня 2022 року, близько о 10 год. 23 хв., ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на використання завідомо підробленої медичної книжки на її ім`я, знаючи, що її отримано в порушення встановленого законом порядку, пред`явила працівнику поліції, завідомо підроблену особисту медичну книжку форми первинної облікової документації № 1-ОМК, серії ААА № 196218, щодо проходження медичного огляду в Управлінні охорони здоров`я Шевченківської в місті Києві державної адміністрації КНП Шевченківського району міста Києва.

В апеляційній скарзі першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 вказано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості. В обгрунтування доводів скарги вказав на те, що призначаючи ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 6 місяців обмеження волі, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме положення ст. 61 КК України, якою визначено, що покарання у виді обмеження волі встановлюється у розмірі від одного до п`яти років, вийшовши при цьому за межі мінімального розміру даного виду покарання. Просив скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_10 вказав на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказав на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ч. 2 ст. 61 КК України, безпідставно призначив ОСОБА_8 покарання у виді 6 місяців обмеження волі. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 61 КК України, обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Просив вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який подані апеляційні скарги прокурорів підтримав, підтвердив їх доводи та просив їх задовольнити;

захисника, який апеляційні скарги прокурорів вважав необґрунтованими, звернув увагу на народження у обвинуваченої другої дитини, що впливає на вирішення питання про покарання у зв`язку із чим просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок без зміни;

обвинувачену, яка апеляційні скарги прокурорів вважала необґрунтованими, у зв`язку із чим просила залишити їх без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції, що викладені у вироку, в частині доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за обставин, наведених у вироку та правильності кваліфікації її дій, учасниками судового провадження не оскаржувалися. У зв`язку із цим судом апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, вирок у зазначеній частині не перевірявся. Підстав для виходу за межі апеляційних скарг, у відповідності до ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційних скарг в частині незаконності призначеного покарання, то вони частково ґрунтуються на вимогах закону. Як вбачається із вироку, обвинуваченій за вчинення кримінальних правопорушень передбачених за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України призначені покарання як за окремі кримінальні правопорушення, так і за їх сукупністю у виді обмеження волі. Як встановлено у ході апеляційного розгляду, станом на час ухвалення вироку судом першої інстанції обвинувачена мала дитину - сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто дитину, якій на момент ухвалення вироку не виповнилось чотирнадцяти років. Станом на час розгляду справи апеляційним судом в обвинуваченої народилась друга дитина - дочка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується щодо жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років. Наведене дає підстави стверджувати про те, що обвинуваченій було призначене покарання, яке не могло бути їй призначене в силу вимог закону. Ця обставина указує на необхідність зміни вироку в частині призначеного покарання.

При вирішенні питання про покарання колегія суддів враховує те, що на утриманні обвинуваченої перебуває двоє малолітніх дітей. Призначення їй покарання у виді пробаційного нагляду може негативно вплинути на умови утримання та догляду за малолітніми дітьми, що указує на недоцільність призначення обвинуваченій даного виду покарання. Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, її відношення до вчинених кримінальних правопорушень, яке проявилось у тому, що вона повністю визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень та щиро покаялася у їх вчиненні, наявності у неї на утриманні двох малолітніх дітей, колегія суддів вважає за необхідне призначити їй покарання у виді штрафу в межах санкцій, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України.

Із урахуванням наведених вище обставин, таким, яке відповідатиме вимогам ст. 50 та ст. 65 КК України будуть покарання:

за кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК у виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.,

за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Покарання за ч.1 ст. 70 КК України колегія суддів вважає за необхідне призначити шляхом повного складання призначених покарань.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає за необхідне вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання пом`якшивши їй призначене покарання до штрафу у розмірах, зазначених вище, частково задовольнивши обидві апеляційні скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Призначене ОСОБА_8 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК пом`якшити до покарання виді штрафу в розмірі 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Призначене ОСОБА_8 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України пом`якшити до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підстав за ч.1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_8 визначити шляхом повного складання призначених покарань у виді штрафу в розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн.

В решті вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 20 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

_________________ ОСОБА_2 ______________________ ОСОБА_3 ____________________ ОСОБА_4