Справа № 591/3599/25
Провадження № 1-кс/591/1414/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2025 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Суми матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 14.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000277 від 19.02.2024 року за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365 , ч. 1 ст. 366 , ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 396 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 14.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000277 від 19.02.2024 року за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365 , ч. 1 ст. 366 , ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 396 КК України. У своїй скарзі посилається на те, що оскаржувана постанова всупереч вимогам КПК прийнята прокурором, а не слідчим, рішення про закриття прийнято передчасно, без всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, не допитано ОСОБА_6 , висновки прокурора та органу досудового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи, у резолютивній частині постанови не зазначено анкетних даних осіб відносно яких закрито кримінальне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_5 скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, просив задовольнити.

Захисник підтримала скаргу ОСОБА_5 , просила її задовільнити з підстав, викладених у скарзі.

Прокурор проти задоволення скарги заперечив, вважав скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки постанова винесена законно.

Слідчий суддя, вислухавши учасників, дослідивши матеріалами кримінального провадження №0000277 та матеріали скарги, встановив наступне.

Відповідно до п.3 ч.1ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим його представником чи законним представником.

У ході розгляду скарги встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, проводилося розслідування кримінального провадження №0000277 від 19.02.2024 року за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365 , ч. 1 ст. 366 , ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 396 КК України, за повідомленням засудженого ОСОБА_5 від 08.05.2023 про вчинення ряду злочинів слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 та службовими особами ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 14.02.2025 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

Як зазначалось вище, скаржник вважає, що у прокурора не було повноважень на прийняття такого рішення у кримінальному провадженні, в якому жодній особі не було повідомлено про підозру.

Проте, такі твердження скаржника не ґрунтуються на вимогах закону.

Зокрема, повноваження прокурора на ухвалення постанови про закриття кримінального провадження визначені п.9 ч.2 ст.36, ч.4 ст.284 КПК України.

При цьому, ст.284 КПК України не встановлює таких обмежень, про які вказує скаржник у скарзі. Навпаки, аналіз норми, передбаченої ч.4 ст.284 КПК України, дає підстави стверджувати про те, що повноваження прокурора у питаннях закриття кримінального провадження за пунктами 1,2,4-1,9,9-1 частини 1 ст.284 КПК України є ширшими порівняно зі слідчим та дізнавачем. Зокрема слідчий та дізнавач мають право приймати постанову про закриття кримінального провадження за вказаних підстав тільки, якщо у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру. Натомість, прокурор приймає таку постанову у кримінальному провадженні як у випадку, коли не повідомлялось жодній особі про підозру, так і - щодо підозрюваного.

Таким чином, твердження скаржника про відсутність повноважень у прокурора на прийняття постанови про закриття кримінального провадження № 0000277 згідно п.1 ч.1 ст.284 КПК України є безпідставними і необґрунтованими.

Щодо інших підстав скасування постанови, вважаю мотиви поданої скарги необґрунтованими.

Так, системний аналіз положень ст. 2, 9, 284 КПК України дає підстави говорити про те, що закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, як на це вказує стаття 110 КПК України.

При цьому, слідчий чи прокурор, при проведені досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг слідчих та процесуальних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно п.1 ч.1ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої прокурором постанови.

У даному випадку вважаю, що слідчим та прокурором під час проведення досудового розслідування, а прокурором також і під час ухвалення постанови вказані вимоги КПК України дотримані.

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження №0000277 вбачається, що кримінальне провадження зареєстровано за повідомленням засудженого ОСОБА_5 від 08.05.2023 про вчинення ряду злочинів слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 та службовими особами ДУ «Полтавської установи виконання покарань (№23)».

У заяві ОСОБА_5 від 08.05.2023 зазначено, що слідчий ДБР ОСОБА_7 ніби то зловживає своїм службовим становищем, навмисно приховує злочини, вчинені адміністрацією установи виконання покарань. У тих же діях, для яких характерна умисна форма вини, ОСОБА_5 вбачає одночасно і службову недбалість з боку слідчого, тобто невиконання або неналежне виконання останнім своїх службових обов`язків.

Стосовно службових осіб адміністрації ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» ОСОБА_5 зазначається про ніби то зловживання службовим становищем, підроблення документів, застосування психологічного тиску та катування, порушення його права на життя та особисте життя, невиконання судових рішень тощо.

При цьому, ОСОБА_5 у своїй заяві не наведено жодних конкретних даних про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень слідчим ДБР ОСОБА_7 та службовими особами адміністрації ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», які б свідчили про те, що події кримінальних правопорушень відбулися.

Прокурором вживались заходи для з`ясування у заявника відомостей про обставини вчинення щодо нього кримінальних правопорушень, але ОСОБА_5 від надання показів відмовився, посилаючись на те, що під час допиту був відсутній захисник і те, що він, отримавши пам`ятку потерпілого, допитувався в якості свідка. Крім того, у своїй скарзі, адресованій суду, та безпосередньо під час розгляду скарги в судовому засіданні, скаржник не повідомив про конкретні обставини вчинених щодо нього кримінальних правопорушень. Зазначені обставини свідчать про відсутність зацікавленості у скаржника у розслідуванні кримінального правопорушення.

В органу досудового розслідування були відсутні відомості про події кримінальних правопорушень, а тому вони були перевірені в межах даних, які містилися у заяві ОСОБА_5 від 08.05.2023.

За таких обставин, постановою від 14.02.2025 року прокурор закрив кримінальне провадження №0000277 від 19.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365 , ч. 1 ст. 366 , ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 396 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Мотивуючи постанову та закриваючи провадження, прокурор зазначив про обставини, які були ним перевірені під час досудового розслідування, посилався на відповідні докази, а також норми чинного законодавства.

При цьому, вважаю, що з урахуванням конкретних обставин справи органами досудового розслідування проведено достатній обсяг слідчих та процесуальних дій, у порядку визначеному КПК України, здобуто достатньо доказів, яким надана належна правова оцінка та прийняте відповідне процесуальне рішення.

У поданій скарзі на постанову прокурора ОСОБА_5 вказує на неповноту досудового розслідування, але будь-яких обставин про те, що відбулися події вчинення щодо нього кримінальних правопорушенб скаржник не зазначає.

Крім того, не відповідають дійсності твердження скаржника про те, що постанова прокурора не містить належних мотивів для закриття кримінального провадження.

Як вже зазначено вище, постанова прокурора відповідає критеріям законності, вмотивованості та обґрунтованості.

З огляду на викладене не заслуговує на увагу і аргумент скаржника про відсутність у резолютивній частині постанови анкетних відомостей про осіб стосовно, яких винесена постанова про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, відсутні підстави для скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження № 0000277 , тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст.2,9, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 14.02.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000277 від 19.02.2024 року за ознаками злочинів передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 365 , ч. 1 ст. 366 , ч.1 ст. 367, ч.1 ст. 396 КК України, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особами, що перебувають під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 23.04.2025 о 8 год. 10 хв.