Справа № 352/674/25
Провадження № 11-сс/4808/136/25
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 із визначенням розміру застави,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року задоволено клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.2 ст.259 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 19 травня 2025 року включно з визначенням застави в розмірі 151 400 гривень.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З оскаржуваною ухвалою не погодився та оскаржив в апеляційному порядку захисник ОСОБА_8 , який оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що слідчий суддя не обґрунтував належним чином жодного ризику та не навів будь яких доказів необхідності застосування такого суворого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Обраний альтернативний запобіжний захід у вигляді застави є безпідставно завищений та непомірний для підозрюваного ОСОБА_7 . Щодо ризиків на які послався слідчий суддя, то ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Підозрюваний ОСОБА_7 жодних спроб щодо переховування не вчиняв, опору працівникам правоохоронних органів не чинив. Можливість підозрюваного ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні не підтверджується матеріалами провадження, оскільки підозрюваний свою вину визнає, добровільно видав свій мобільний телефон, співпрацює зі слідством. Можливість підозрюваного ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення також не підтверджується жодним доказом. Тобто всі інкриміновані ризики обвинуваченому не підтверджені належними доказами є голослівними, необґрунтованими та не підкріплені будь-якими доказами. Обраний альтернативний запобіжний захід у вигляді застави є безпідставно завищений, непомірний для підозрюваного ОСОБА_7 та не відповідає вимогам ст.182 КПК України, а тому розмір застави підлягає зменшенню до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту та заборонити йому щоденно в період часу з 22:00 год. по 07:00 год. залишати житло або змінити її в частині визначеного розміру застави і постановити ухвалу, якою зменшити суму застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник та підозрюваний підтримали апеляційні вимоги захисника.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують дію такого запобіжного заходу.

Апеляційний суд також вважає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а отже, існує висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання може вдатися до відповідних дій для уникнення від правосуддя, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Вищенаведене спростовує доводи апелянта про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя належним чином врахував всі обставини та дані про особу підозрюваного, зважено оцінив ризики та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

При цьому, слідчим суддею було визначено розмір застави з урахуванням тяжкості вчиненого злочину у якому ОСОБА_7 підозрюється, в розмірах, які відповідають вимогам ст.182 КПК України та у разі її внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому підстав для її зменшення немає.

Що стосується майнового стану підозрюваного, апеляційний суд зауважує, що заставу може внести не тільки підозрюваний та його родичі, а й треті особи.

Проаналізувавши обставини встановлені судом та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд вважає оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4