ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про поновлення строку на апеляційне оскарження

26 грудня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

28 листопада 2024 року на вказане рішення місцевого суду прокурором, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції - ОСОБА_7 подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року. В обґрунтування свого клопотання прокурор вказує на те, що зазначена ухвала суду була ним отримана 22.11.2024, що підтверджується розпискою. Окрім того, як зазначає апелянт, в загальнодоступному ЄДРСР станом на 28.11.2024 оскаржувана ухвала суду відносно ОСОБА_8 відсутня, що також унеможливило подати апеляційну скаргу в строк, визначений п.2 ч.2 ст.395 КПК України.

Тому прокурор вважає, що він з поважних причин пропустив строк апеляційного оскарження ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року, а тому просить поновити цей строк.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів поданого клопотання та яка просили апеляційний суд поновити пропущений строк апеляційного оскарження ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п.2 ч.2 ст.395 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана - протягом семи днів з дня її оголошення.

У той же час, відповідно до положень ч.3 ст.395 КПК, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

З цього приводу у постанові від 04 листопада 2019 року (справа №760/12179/16-к, провадження № 51-9550 кмо 18) Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Матеріали провадження та зміст оскаржуваної ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України свідчить про те, що під час розгляду даного кримінального провадження у суді першої інстанції та ухвалення оскаржуваного рішення були присутніми: прокурор ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 (а.п.50-52, 54-55).

14 листопада 2024 року судом було оголошено резолютивну частині своєї ухвали із зазначенням дати про проголошення повного тексту 18.11.2024 (а.п.53).

Виходячи зі змісту висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470 кмо 18) у випадку, коли судом з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК було постановлено ухвалу та оголошено її резолютивну частину, а повний текст ухвали суд оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Отже у даному випадку для сторін кримінального провадження строк подання апеляційної скарги спливав 21 листопада 2024 року.

Між тим, як свідчить наявна у справі розписка (а.п.56), прокурор ОСОБА_7 , яка безпосередньо приймала участь у суді першої інстанції, отримала копію оскаржуваної ухвали лише 22 листопада 2024 року, тобто після спливу строку апеляційного оскарження. Натомість матеріали справи не містять відомостей, що копія ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року надсилалася учасникам кримінального провадження.

Крім того заслуговують на увагу апеляційного суду посилання апелянта на те, що станом на 28.11.2024 в загальнодоступному ЄДРСР станом на 28.11.2024 оскаржувана ухвала суду відносно ОСОБА_8 була відсутня.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що процесуальний строк може бути поновлено за умови його пропуску з поважних причин. Питання поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Враховуючи приписи п.2 ч.2 ст.395 КПК та усталену практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі наявні поважні причини, які унеможливили прокурору ОСОБА_7 своєчасно звернутися з апеляційною скаргою до суду у визначений законом строк, а тому цей строк підлягає поновленню відповідно до приписів ч.1 ст.117 КПК.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України та вважає за необхідне поновити цей строк.

Апеляційна скарга прокурора відповідає вимогам ст.396 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.117 та ст.398 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України.

Відкрити провадження за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.122 КК України.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги направити учасникам судового провадження, встановивши строк для надання заперечень на апеляційну скаргу до 03 січня 2025 року.

Запропонувати учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються, або заявити клопотання про їх витребування судом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4