Справа № 344/3280/25
Провадження № 1-кс/344/1737/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000006 від 04.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332,КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 04.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за здійсненням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Івано-Франківської обласної прокуратури.

Із матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 , працюючи на посаді начальника відділу ІТЗО (інженерно-технічних засобів охорони) ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9), будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого та інших співучасників кримінального правопорушення збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, використовуючи свій статус працівника правоохоронного органу, діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний час співучасниками, з корисливих мотивів, в період із 28.12.2024 по 03.02.2024 організували незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме - ОСОБА_4 надав останньому вказівки та поради щодо незаконного перетину державного кордону України, перевіз через блок-пост на територію Закарпатської області, де передав мешканцям Закарпатської області, які, в свою чергу, діючи за попередньою змовою в групі із

ОСОБА_4 , також провели інструктаж ОСОБА_9 та лісовими стежками довели до лінії державного кордону України, за що отримали від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 6000 доларів США.

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний час співучасниками, з корисливих мотивів, в період із 16.02.2025 по 21.02.2025 організували незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме - ОСОБА_4 надав останньому вказівки та поради щодо незаконного перетину державного кордону України, перевіз через блок-пости на територію Закарпатської області, де передав мешканцям Закарпатської області, які, в свою чергу, діючи за попередньою змовою в групі із ОСОБА_4 , також провели інструктаж ОСОБА_11 та лісовими стежками довели до лінії державного кордону України, за що отримали від

ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 6500 доларів США.

23.02.2025 року проведено огляд місцевості, а саме території зони паркування торгового центру «Велес» та заправної станції «Окко» по вул. Вовчинецькій у м. Івано-Франківську. На вказаній ділянці паркування ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 добровільно видав кошти у сумі 5000 доларів США, які отримав 23.02.2025 від невідомої дівчини на прохання його знайомого на ім`я ОСОБА_13 . В подальшому ОСОБА_12 повідомив, що контактував із особою на ім`я ОСОБА_13 за допомогою свого мобільного телефону на якому наявний номер із назвою Федір та добровільно видав свій мобільний телефон imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 із сім картою № НОМЕР_3 .

За результатами проведення слідчої вилучено грошові кошти у сумі 5000 доларів США та вищеописаний мобільний телефон.

Враховуючи викладене, з метою збереження схоронності речових доказів, виникла необхідність накласти арешт на мобільний телефон марки imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 із сім картою № НОМЕР_3 , який видав ОСОБА_12 під час огляду місця події.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задоволити.

Володільцем майна подано заяву про розгляд клопотання у його відсутності, не заперечує щодо його задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

З клопотання вбачається, що 23.02.2025 року проведено огляд місцевості, а саме території зони паркування торгового центру «Велес» та заправної станції «Окко» по вул. Вовчинецькій у м. Івано-Франківську. На вказаній ділянці паркування ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 добровільно видав кошти у сумі 5000 доларів США, які отримав 23.02.2025 від невідомої дівчини на прохання його знайомого на ім`я ОСОБА_13 . В подальшому ОСОБА_12 повідомив, що контактував із особою на ім`я ОСОБА_13 за допомогою свого мобільного телефону на якому наявний номер із назвою Федір та добровільно видав свій мобільний телефон imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 із сім картою № НОМЕР_3 .

За результатами проведення слідчої вилучено грошові кошти у сумі 5000 доларів США та вищеописаний мобільний телефон.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене у клопотанні , відповідно до ст. 98 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, відчуження та розпоряджання мобільним телефоном imei 1: НОМЕР_1 ; imei 2: НОМЕР_2 із сім картою № НОМЕР_3 , який видав ОСОБА_12 під час огляду місця події 23.02.2025, з метою збереження речових доказів.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1