Справа № 305/1937/23
Номер провадження 1-кп/305/115/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про застосування заходів безпеки,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 29.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000042 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 та ч. 1 ст. 209 КК України, а також ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 01.09.2023 року призначено підготовче засідання у даному кримінальному провадженні, а 26.09.2023 справу до судового розгляду.

ОСОБА_3 10.02.2025 надіслала на електронну адресу суду заяву про застосування заходів безпеки у даному кримінальному провадженні. Заяву мотивувала, що злочинна діяльність підсудних продовжується, у тому числі відносно неї, як заявниці у кримінальному провадженні. Завдані їй, членам її сім?ї та її майну збитки, моральна і матеріальна шкода перевищує декілька мільйонів гривень. Діями підсудного ОСОБА_6 та його пособників, у тому числі співвласниці і співзасновниці ТОВ «Свалява-Міськбуд», підслідної за її заявами по особливо тяжких злочинах ОСОБА_7 (Дев?ян, Паллай), підслідної за її заявами по особливо тяжких злочинах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), підслідного по її заявах по особливо тяжких злочинах, (в тому числі по замаху на вбивство), ОСОБА_10 , який на даний час перебуває у розшуку МВС, по помсті їй як заявниці. Тому нею готуються ряд заяв, звернень, клопотань та позовів по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди у зв?язку із залишенням підсудного ОСОБА_11 на волі без законних на те підстав, які прямо суперечать завданням кримінального судочинства. Підсудний ОСОБА_12 , зареєстрований у АДРЕСА_1 незаконно перебуває у її особистому приватному житловому будинку в АДРЕСА_2 , що унеможливлює її безпечне проживання у власному будинку зі своїми дітьми. Викрадений від неї підсудним ОСОБА_13 договір дарування будинку в с. Голубине, 192, що вже підтверджено постановою Верховного Суду від 13 листопада 2024 р. у цивільній справі N?306/872/21, перебуває у матеріалах незаконного виконавчого провадження, що встановлено ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2024 року у цивільній справі N?308/15628/24. Після викриття злочинної спроби заволодіння її будинком за попередньою змовою групою осіб, підсудний вступив у злочинну змову з приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області ОСОБА_14 і передав йому інші викрадені від неї документи, а саме на право власності на її особистий приватний гараж, переобладнаний під офіс адвоката і її особисту приватну земельну ділянку у смт Воловець по вул. Зарічна, 1 (гараж 1). З викраденими від неї документами, таємно, поки не працювали державні реєстри, в тому числі реєстри виконавчої служби, попередньою змовою групою осіб проникли у її офіс адвоката і намагались його в рейдерський спосіб продати за дві тисячі гривень неіснуючого боргу. По даному факту проводиться ряд слідчих дій в межах відкритих за її заявами кримінальних проваджень. Держава Україна підписала ряд Міжнародних угод, спрямованих на захист заявників і викривачів, що знайшло своє відображення у Законі України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві». Виконання Міжнародних угод і Законів України покладено на осіб, уповноважених на виконання функцій держави. Тому її захист та захист її майна, членів сім?ї є обов?язком держави. Тим більше, що один співучасник - Рахівський міський голова ОСОБА_15 перебуває у розшуку МВС, а інший підсудний - ОСОБА_16 знаходиться у неї вдома всупереч її волі, користуючись її відсутністю (оскільки проживання зі злочинцем в одному будинку є небезпечним для життя і здоров?я) викрадає її документи на об?єкти її нерухомості. Враховуючи вище викладене та у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю їй та членам її сім?ї, загрозою майну просить застосувати заходи безпеки до неї та членів її сім?ї та майна згідно із Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», визначивши наступні заходи безпеки: особиста охорона, охорона житла і майна; видача спеціальних засобів індивідуального захисту і сповіщення про небезпеку; забезпечення конфіденційних відомостей про неї та членів її сім?ї, а саме дітей та чоловіка. Контроль за застосуванням і виконанням заходів безпеки доручити Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України. Застосувати до підсудного ОСОБА_6 та до інших підсудних запобіжних заходів взяття під варту.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені в судовому засіданні матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі - Закон) забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно зі ст. 2 Закону право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має, зокрема, особа, яка заявила до правоохоронного органу про кримінальне правопорушення або в іншій формі брала участь чи сприяла виявленню, попередженню, припиненню або розкриттю кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 20 Закону підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб; г) отримання прохання Міжнародного кримінального суду про вжиття заходів забезпечення безпеки.

Згідно зі ст. 22 Закону заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону. Порядок здійснення заходів безпеки визначається цим Законом, іншими актами законодавства України. Орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. Про прийняте рішення терміново в письмовій формі повідомляється заявник.

У даному кримінальному провадженні приводом для розгляду судом питання про вжиття заходів забезпечення безпеки є клопотання ОСОБА_3 , яка вказує, що вона є заявником про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Згідно зі статтею 16 Закону у випадках, коли цього потребують інтереси безпеки осіб, взятих під захист, за мотивованою ухвалою суду може проводитися закрите судове засідання.

У даному випадку суд не вбачає підстав для проведення закритого судового засідання, водночас ознайомившись зі змістом клопотання та додатками до нього, суд не вбачає підстав для застосування відносно ОСОБА_3 заходів безпеки, оскільки заява ґрунтується на особистих припущеннях ОСОБА_3 , зокрема вона вказує на можливу загрозу життю та здоров`ю їй та її сім`ї, яка має загальний характер, стосується незгоди з рішенням про необрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пов`язує загрозу її життю та членів її сім`ї, а також майна, з діяльністю приватного виконавця ОСОБА_14 , але обставини зазначені у заяві жодними доказами не підтверджуються та не свідчать про існування реальної загрози життю, здоров`ю, заявниці, її членів сім`ї та майну.

ОСОБА_3 жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві про реальну загрозу, яка б була підставою для застосування заходів безпеки, суду не надала, побоювання ОСОБА_3 за її життя та здоров`я, членів сім`ї не ґрунтуються на конкретних фактах, тому немає підстав вважати, що є ймовірність заподіяння їй, членам її сім`ї, а також її майну шкоди.

Отже, заява ОСОБА_3 та додані до неї документи не свідчать про існування реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну ОСОБА_3 . У даному випадку, побоювання заявниці за життя та здоров`я її та членів її сім`ї не ґрунтуються на конкретних фактах, які б давали підстави вважати, що характер загрози є достатнім для застосування заходів безпеки.

При цьому вона не позбавлена права повторно звернутись з відповідним клопотанням за наявності фактів реальної загрози її життю, здоров`ю чи майну до компетентних органів.

Що стосується вимоги ОСОБА_17 про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та інших підсудних у виді тримання під вартою, то суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно з положенням статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно зі статтею 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частина 4 статті 176 КПК України передбачає, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Рахівський районний суд 29.11.2024 клопотання прокурора задовольнив та застосував до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання починаючи з 29.11.2024 до 28.01.2025. Поклав на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи та попередив обвинуваченого ОСОБА_4 , що у разі невиконання зазначеного обов`язку, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Після цього інших клопотань прокурора про обрання чи продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 не надходило.

Враховуючи, що повноваженнями для звернення до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу кримінально-процесуальний кодекс України наділяє лише прокурора, тому заява ОСОБА_3 в частині застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 22, 26, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування заходів безпеки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1