Справа № 305/395/24
Номер провадження 1-кс/305/149/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2025 м. Рахів

Слідчий суддя Рахівського районного суду, Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Рахів клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000024 від 17.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, вчинене з корисливих мотивів.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у грудні 2023 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), під час дії воєнного стану в Україні, введеного Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, яким затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану» і продовженого з 16.11.2023 на 90 діб, зокрема Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України №3429-IX від 08.11.2023, маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, будучи обізнаним про явище міграції на території України, використовуючи воєнний стан, введений на території України, через збройну агресію рф проти України та заборони виїзду за кордон громадян України чоловічої статі, віком від 18-60 років, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення домовився з ОСОБА_6 , про спільне вчинення незаконного переправлення двох громадян України через державний кордон України, шляхом сприяння їхньому переміщенню до ділянки державного кордону України з Румунією у смт Великий Бичків, Рахівського району Закарпатської області, за грошову винагороду для ОСОБА_5 у розмірі 1 200 доларів США від кожного. 09.12.2023 близько 18 години ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою виконання раніше узгодженого плану, на ділянці ґрунтової дороги по вул. 8 березня у смт Великий Бичків Рахівського району, зустрів громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких за відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_5 доставила на транспортному засобі невстановлена досудовим розслідуванням особа до смт Великий Бичків Рахівського району. У подальшому, на виконання попередньої злочинної домовленості, щодо організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою уникнення нарядів працівників Державної прикордонної служби України, надали вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слідувати за ними другорядними ґрунтовими дорогами смт Великий Бичків у напрямку до лінії державного кордону України з Румунією. Згодом, 09.12.2023, ОСОБА_5 проінструктував ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо їхнього перетину державного кордону України з Румунією, знаходячись на території дитячого майданчика поблизу будинку №57 по вул. Довбуша, у смт Великий Бичків, Рахівського району, та на вимогу ОСОБА_5 від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримав за сприяння організації незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією, грошові кошти у розмірі по 1200 доларів США від кожного, у загальній сумі 2400 доларів США, купюрами по 100 доларів США, що станом на той час, за курсом НБУ складало 88 013,28 гривень, та пішов у напрямку вул. 8 березня у смт Великий Бичків, Рахівського району, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_6 продовжили слідувати за ним другорядними ґрунтовими дорогами смт Великий Бичків у напрямку до ділянки державного кордону України з Румунією. У подальшому, з метою виконання раніше узгодженого плану щодо доправлення осіб до державного кордону України, ОСОБА_6 прийшов з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ділянки автомобільної дороги по вул. Грушевського, у смт Великий Бичків, неподалік прикордонного знаку №309, на відстані близько 30 метрів до лінії державного кордону України з Румунією, де ОСОБА_6 вчинив фізичні дії спрямовані на полегшення пролізання через систему інженерного захисту державного кордону зі спірального колючого дроту «Єгоза», під час вчинення яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виконуючи вказівку ОСОБА_6 здійснили спробу незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією, шляхом пролізання через вказану систему інженерного захисту, однак 10.12.2023 близько 22:30 години були затримані працівниками Державної прикордонної служби України та у подальшому притягнуті до адміністративної відповідальності, за ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Стороною обвинувачення здобуто ряд доказів, які вказують, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , а саме показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 протоколи пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, протоколи проведення слідчого експерименту, а також інші матеріали кримінального провадження. З огляду на викладене, 07.03.2024 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. За вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, і згідно зі ст. 12 КК України дане правопорушення кваліфікується як тяжкий злочин. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, серед яких є те, що він зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, він має незначні соціальні зв`язки, не має постійного місця роботи, відсутній за місцем свого проживання, чим ухиляється від органу досудового розслідування та суду. Тому в органу досудового розслідування наявні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду. Ризик вчинення інших злочинів обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, не має постійного місця роботи та джерела доходів, у зв`язку з чим може вчинити новий злочин. В даному випадку, застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки чи застави, не дадуть змогу органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення. До того ж застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам останнього переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність. За таких умов з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження буде доцільним застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Органом досудового розслідування 11 березня 2025 подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 . Однак, на даний час підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності покинув місце свого постійного проживання, його місцезнаходження невідомо. З огляду на викладене просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, неодруженого, не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просили клопотання задовольнити та надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 ., підозрюваного у вчиненні злочину, з метою приводу до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, слідчий суддя приходить до такого висновку.

З витягу з кримінального провадження № 0000024 від 17.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, вбачається, що 09.12.2023 близько 22:30 години, невстановлена особа з корисливих мотивів, за грошову винагороду по 1200 доларів США з однієї особи, організувала та сприяла доправленню до смт Великий Бичків громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою їх незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією, яких було затримано працівниками Державної прикордонної служби у на ділянці автодороги між смт Великий Бичків та с. Луг, поблизу прикордонного знаку №309 при спробі незаконного перетину кордону.

Згідно з постановою про виділення матеріалів в окреме провадження від 17.01.2024 дані матеріали щодо невстановленої особи були виділені з кримінального провадження №0000665 від 10.12.2023.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 187 КПК України слідчий суддя після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик.

Частиною 1 ст. 188 КПК України передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке клопотання може бути подане, у тому числі, одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України).

Органом досудового розслідування подано до суду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та одночасно подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала про надання дозволу на затримання з метою приводу повинна серед іншого містити посилання на обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання (п. 4 ч. 1 ст. 190 КПК України).

Щодо існування обставин, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» у практиці Європейського суду з прав людини передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Нечипорук та Йонкало проти України»).

У судовому засіданні досліджені документи, надані стороною обвинувачення в обґрунтування повідомленої ОСОБА_5 підозри, а саме: показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , протоколи пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 11.12.2023.

Досліджені документи свідчать про те, що дійсно могли мати місце факти незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також дають підстави для висновку щодо можливої причетності ОСОБА_5 до цих дій, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження, дають підстави вважати, що повідомлена ОСОБА_5 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри).

Відповідно до статті 111 Кримінального процесуального кодексу України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

За нормами Глави 11 Кримінального процесуального кодексу України, а саме статті 135 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що згідно частини 1 статті 136 Кримінального процесуального кодексу України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Тобто, враховуючи посилання у статті 278 Кримінального процесуального кодексу України на глави 6 та 11 Кримінального процесуального кодексу України, повідомлення про підозру має бути складено слідчим чи прокурором та в той же день вручене особі, відносно якої таке повідомлення складене, після чого особа вважається такою, що набула статусу підозрюваного.

У разі, якщо таке вручення повідомлення про підозру у день складення неможливе, воно має бути вручене у спосіб, який передбачений для вручення повідомлень (частина 1 статті 135 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому, належним підтвердженням отримання повідомлення про підозру є саме розпис особи про отримання (частина 1 статті 136 Кримінального процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_5 за місцем проживання, було вручено його матері ОСОБА_9 , яка є членом сім`ї ОСОБА_5 та проживає з ним в одному будинку.

Щодо обставин, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою

З аналізу положень КПК України слідує, що запобіжні заходи (в тому числі тримання під вартою) можуть застосовуватися виключно до осіб, які у кримінальному провадженні мають відповідний процесуальний статус підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Отже, для вирішення питання, поставленого перед слідчим суддею, необхідно встановити, чи набув ОСОБА_5 , щодо якого слідчий просить надати дозвіл на затримання з метою приводу, процесуального статусу підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Стаття 278 КПК України врегульовує порядок вручення письмового повідомлення про підозру, відповідно до якої воно вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що 07 березня 2024 щодо ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке було вручене матері ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , отже ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція ч. 3 ст. 332 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Таким чином, виходячи з кваліфікації кримінального правопорушення ч. 4 ст. 185 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Щодо ризиків кримінального провадження:

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (в тому числі у виді тримання під вартою) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам кримінального провадження. Такі ризики закон пов`язує зі спробами переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Заявлені слідчим ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Щодо підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, слідчому судді належить встановити чи підтверджується факт переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування.

Як вище зазначалося, 07 березня 2024 щодо ОСОБА_5 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до постанови слідчого Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 12.03.2024 оголошено розшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 .

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від органу досудового розслідування, уникає проведенню за його участю необхідних слідчих дій, його місцезнаходження органу досудового розслідування на даний час невідомо.

Оцінюючи вказане у сукупності, слідчий суддя доходить висновку про достатність підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду.

Згідно зі статтею 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та обставин переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду дають слідчому судді процесуальні підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 183, 186-189, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП Закарпатській області ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, неодруженого, не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана особа на підставі ухвали слідчого судді не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Організацію виконання даної ухвали доручити Рахівському районному відділу поліції в Закарпатській області, зобов`язавши щомісячно повідомляти суд про хід виконання даної ухвали.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .

Контактні дані прокурора:

ОСОБА_3 - прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області тел. (3132) 2-53-81.

Зазначена ухвала втрачає силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 до суду або через 6 (шість) місяців із дати її постановлення, тобто з 10 жовтня 2025 року, або у разі добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Про факт затримання ОСОБА_5 негайно повідомити Рахівський районний суд Закарпатської області. м. Рахів, вул. Карпатська, 15, Закарпатської області та прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1