Справа № 464/1517/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/130/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000203 від 12 грудня 2023 року ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.307 КК України,

з участю захисника ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року клопотання прокурора задоволено та продовжено ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 березня 2025 року.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про зменшення або зникнення чи відсутність встановлених ризиків. Щодо ризику незаконного впливу на свідків то такі вже судом допитані; ризику передбаченого п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, то докази сторони обвинувачення судом досліджені; ризик перешкоджання кримінальному провадженню прокурором не доведено. Недоведеність цих трьох ризиків не впливає на вирішення питання запобіжного заходу.

На вказану ухвалу захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід з альтернативою внесення застави.

Вважає, що оскаржувана ухвала винесена всупереч вимог КПК України, а тому підлягає скасуванню. Наголошує, що сторона обвинувачення не довела і навіть не намагалася довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Стверджує, що прокурор не долучив матеріалів, що підтверджують обставини, про які йдеться у ст.184 КПК України, отже подане клопотання є необґрунтованим. У межах цього провадження суд вже дослідив письмові докази, допитав усіх свідків, у тому числі залегендовану особу, тому ризики відсутні.

Звертає увагу суду, що кримінальне провадження було зареєстроване при відсутності події злочину, виключно на підставі рапорту оперативного працівника СБУ, за первинною кваліфікацією ч.1 ст.14, ч.2 ст.305 КК України, яке на даний час закрите за відсутністю події злочину.

Стверджує, що при розгляді Сихівським районним судом у січні 2025 року клопотання про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , тобто більш ніж через рік, суттєво змінилася кваліфікація його дій від тієї кваліфікації, яка враховувалася Львівським апеляційним судом при обранні запобіжного заходу без альтернативи застави у січні 2024 року.

Суд проігнорував те, що п`ять клопотань сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу є ідентичними за суттю і змістом, а докази які б поза розумним сумнівом вказували на обґрунтованість підозри відсутні.

Наголошує що суд не врахував наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, сім`ї, родини, позитивні характеристики, відсутність судимостей, наявність на утриманні матері-інваліда, а також той факт, що до обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави, під час дії якого ОСОБА_6 не було допущено порушень жодних покладених на нього обмежень та ухилень від органів досудового розслідування і суду.

Клопоче про розгляд апеляційної скарги за участю сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та не заперечив про розгляд такої у відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_8 щодо залишення ухвали суду без змін, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із положеннями до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Із змісту ст.178 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів провадження суд при прийнятті рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 врахував положення наведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що продовжують існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: - переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з врахуванням тяжкості злочину, інкримінованому ОСОБА_6 та врахувавши те, що безпека суспільства вимагає ізоляції особи, яка з достатньою обґрунтованою ймовірністю здатна завдати згубного впливу на здоров`я населення та соціальне благополуччя суспільства.

Доводи захисника про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, відсутність судимостей, позитивну характеристику не можуть слугувати підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, адже наведені обставини не можуть підтверджувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та відсутність ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження строку застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Також колегія суддів вважає, що враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою, судом першої інстанції обґрунтовано не визначено розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів в умовах введеного в державі воєнного стану, що значно підвищує суспільну небезпеку вчиненого.

Наведені прокурором підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не зменшилися.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апелянта правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, є необґрунтованими і безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ухвала суду першої інстанції про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованою та вмотивованою, а підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 31 січня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000203 від 12 грудня 2023 року ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2,3 ст.307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4