У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника заявника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 про роз`яснення вироку Миколаївського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

18.12.2024 до Миколаївського апеляційного суду від начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 надійшла заява, в якій вона просить роз`яснити вирок Миколаївського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року та роз`яснити порядок виконання покарань, призначених ОСОБА_8 .

Обговоривши викладені в заяві про роз`яснення судового рішення доводи, пояснення учасників судового провадження, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Вказаною правовою нормою визначено, що заявник повинен обґрунтувати свою заяву про роз`яснення судового рішення, а саме зазначити, що саме йому не зрозуміло в судовому рішенні.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2024 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвалено вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2023 року виконувати самостійно.

Зазначений вирок прокурором оскаржено в частині призначеного ОСОБА_8 покарання з тих підстав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.08.2023, яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, слід виконувати самостійно. За оскаржуваним вироком ОСОБА_8 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, вчинене ним у лютому-березні 2024 року, тобто цей злочин вчинено в період невідбутого покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.08.2023. Отже, остаточне покарання слід визначити за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків

За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 червня 2024 року в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасовано.

Ухвалено в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України, з покладенням обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи;3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2023 року, та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України, та 150 годин громадських робіт.

Начальник Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях просить роз`яснити порядок виконання покарань, призначених ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КК України основними покараннями є громадські роботи, виправні роботи, службові обмеження для військовослужбовців, пробаційний нагляд, арешт, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі на певний строк, довічне позбавлення волі.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі №243/2528/19 положення ч. 3 ст. 72 КК не тільки не виключають можливості застосування положень статей 70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч. 3 ст. 72 КК передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

З урахуванням наведеного, покарання, визначені вироком Миколаївського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року ОСОБА_8 на підставі ст. 71 КК України, у виді 1 року пробаційного нагляду та 150 годин громадських робіт, виконуються самостійно.

Керуючись ст.ст. 380, 419, 532, 533 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву начальника Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 про роз`яснення вироку Миколаївського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 - задовольнити.

Роз`яснити начальнику Центрального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_9 , що остаточно визначене за вироком Миколаївського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року ОСОБА_8 покарання у виді 1 року пробаційного нагляду із покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України, та 150 годин громадських робіт, - виконувати самостійно.

Ухвала є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3