Справа № 161/465/25 Провадження №11-сс/802/48/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

детектива - ОСОБА_7 ,.

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження (ЄРДР №0000096) за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Волинської області ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Водночас підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.

Під час розгляду клопотання в суді першої інстанції, з врахуванням наведених детективом та прокурором доводів, слідчим суддею прийнято рішення про можливість та доцільність застосування запобіжного заходу, визначеного ст. 176 КПК України, зокрема, у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, що зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він вважає оскаржене судове рішення незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. В обгрунтування апеляційних вимог вказує, що слідчим суддею безпідставно застосовано стосовно ОСОБА_8 надто м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення належним чином доведено.

Просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання детектива та застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із можливістю визначення застави.

У поданому до суду заперечені на апеляційну скаргу захисник підозрюваного просить відмовити у задоволенні апеляційних вимог прокурора.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора та детектива, які підтримали апеляцію прокурора з викладених в ній підстав, міркування підозрюваногота його захисника, які заперечили доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається із матеріалів провадження, відомості про кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 , було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 02.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

За наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, детектив просив слідчого суддю застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Проте, слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання в суді першої інстанції прокурором та детективом не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

Доводи апеляційної скарги прокурора були предметом дослідження слідчого судді, і не спростовують висновків, викладених в ухвалі, та не дають підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, сама по собі тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не дає законних підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Слідчим суддею, при вирішенні питання про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, враховано те, що підозрюваний раніше несудимий, є уродженцем Волинської області та має постійне місце проживання на території м. Луцька, має міцні соціальні зв`язки, вік та стан здоров`я останнього, його позитивну характеристику, наявність ряду почесних грамот з місця роботи.

При прийнятті такого рішення колегія суддів врахувала, що станом на час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_8 виконує свої процесуальні обов`язки, з`явився на виклик апеляційного суду, відомості про порушення процесуальних обов`язків з часу обрання запобіжного заходу не зафіксовано.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання, прокурор разом із слідчим не позбавлені процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, суду про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Отже, на переконання колегії суддів, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене вище, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскарженого рішення.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора відсутні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Волинської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 січня 2025 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :