Провадження №: 1-кс/755/57/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, клопотання слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000190 від 09.08.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноперекопськ, Автономної Республіки Крим, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Красноперекопським МРВ ГУ МВС України в АР Крим 21.08.2007, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-? КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий в ОВС 1 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим під процесуальним керівництвом прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000190 від 09.08.2023 року за підозрою громадянина України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-? КК України, у ході якого встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обізнаний про факт ведення РФ агресивної війни проти України та окупації РФ частини території України, будучи проросійсько налаштованим, з метою завдання шкоди Україні, вчинив умисні дії, спрямовані на допомогу збройним формуванням держави-агресора.

Після повномасштабного військового вторгнення РФ в Україну, у громадянина України ОСОБА_4 за невстановлених обставин та часу, але не пізніше 08.10.2022 виник злочинний умисел на надання допомоги збройним формуванням держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні. Для цього громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим - у м. Сімферополі, використовуючи матеріальну та інформаційну бази зареєстрованої за законодавством РФ організації - «Міжрегіональний суспільний рух соціальних цивільних ініціатив «Команда можливостей» (рос. - «МОДСГИ «Команда возможностей», юридична адреса: 295024, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольска, буд. 321, каб. 7; ОГРН 420, ИНН , КПП 910201001, ОКПО 43969450), організував збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

Представляючись засновником вищевказаної організації, ОСОБА_4 з 08.10.2022 до сьогодні продовжує свою злочинну діяльність, активно висвітлюючи її на акаунт-сторінці організації «ІНФОРМАЦІЯ_5» у соціально орієнтованому ресурсі Всесвітньої мережі Інтернет «ВКонтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 та на власній акаунт-сторінці «ВКонтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 де поширює відеозаписи та світлини про збір коштів і матеріальних ресурсів, а також звіти про їх подальшу підготовку та передачу збройним формуванням держави-агресора.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на ТОТ АР Крим, діючи на підтримку збройної агресії РФ проти України, 08.10.2022 добровільно розмістив на акаунт-сторінці організації «ІНФОРМАЦІЯ_5» у соціально орієнтованому ресурсі Всесвітньої мережі Інтернет «ВКонтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 відеозапис власного звернення про закупівлю дронів, тепловізорів та інших матеріальних ресурсів для збройних формувань держави-агресора, а також текстову інформацію про номери карток НОМЕР_3 РНКБ Банку та НОМЕР_4 Сбербанку Росії для збору коштів на придбання квадропоктерів, тепловізійних монокулярів, спальників, термобілизни, оптичних далекомірів та інших матеріальних ресурсів.

Далі ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, спрямованим на підтримку збройної агресії РФ проти України, з метою завдання шкоди Україні, не пізніше 12.11.2022 у селищі Перевальне ТОТ АР Крим добровільно передав військовослужбовцям НОМЕР_5 окремої Гвардійської бригади берегової оборони РФ матеріальні ресурси: медикаменти, товари медичного призначення, теплий одяг.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , з метою завдання шкоди Україні, не пізніше 25.06.2023, здійснюючи діяльність за місцем реєстрації організації «ІНФОРМАЦІЯ_5» (м. Сімферополь, вул. Севастопольска, буд. 321, каб.7) добровільно організував збір коштів на придбання матеріальних ресурсів: систем захисту протиповітряної та протиракетної оборони, а також систем радіоелектронної боротьби, які в подальшому підготував та особисто передав у невстановленому місці збройним формуванням держави-агресора.

Також, ОСОБА_4 , з метою завдання шкоди Україні, не пізніше 27.07.2023, здійснюючи діяльність за місцем реєстрації організації «ІНФОРМАЦІЯ_5» (м. Сімферополь, вул. Севастопольска, буд. 321, каб.7) добровільно зібрав та підготував для передачі збройним формуванням держави-агресора, які дислокуються на ТОТ Запорізької області, матеріальні ресурси: антидронові рушниці, системи радіоелектронної боротьби, каски.

Крім цього, ОСОБА_4 , з метою завдання шкоди Україні, не пізніше 26.12.2023, здійснюючи діяльність за місцем реєстрації організації «ІНФОРМАЦІЯ_5» (м. Сімферополь, вул. Севастопольска, буд. 321, каб. 7) добровільно організував збір матеріальних ресурсів (продуктів харчування), які в подальшому підготував та у невстановлений спосіб передав збройним формуванням держави-агресора, які дислокуються на ТОТ Херсонської області.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , з метою завдання шкоди Україні, не пізніше 17.06.2024, здійснюючи діяльність за місцем реєстрації організації «ІНФОРМАЦІЯ_5» (м. Сімферополь, вул. Севастопольска, буд. 321, каб.7) добровільно організував збір матеріальних ресурсів: систем радіоелектронної боротьби, акумуляторів для антидронових рушниць «гарпія», хвостовиків для скидів боєприпасів, маскувальних сіток, продуктів харчування, які в подальшому підготував та особисто передав невстановленим збройним формуванням держави-агресора, які беруть безпосередню участь у збройній агресії проти України.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_4 сприяв та сприяє реалізації політики держави-агресора щодо території України.

За вищевказаних обставин, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-? КК України КК України - у пособництві державі-агресору - умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора.

23.10.2024 року у кримінальному провадженні №0000190 від 09.08.2023 складено письмове повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

25.10.2024 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру та повістки про його виклик на 29.10.2024, 30.10.2024 та 31.10.2024 були йому вручені у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру та повісток у випуску №217 (7877) від 25.10.2024 газети «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (протоколи огляду від 25.10.2024).

Крім цього, 26.10.2024 за допомогою месенджера «Telegram» на номер телефону НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_4 , були відправлені та доставлені повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_4 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 29.10.2024, 30.10.2024 та 31.10.2024. Крім цього, за допомогою соціальної мережі «ВКонтакте» на особисту сторінку ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6) були додатково відправлені та доставлені йому повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_4 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 29.10.2024, 30.10.2024 та 31.10.2024.

Незважаючи на вжиті заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_4 про підозру та направлені йому повістки, останній за викликами до слідчого не прибув, причин неприбуття та жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав.

У зв`язку із викладеним у органу досудового розслідування з`явились обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування та суду.

01.11.2024 року у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його місцезнаходження невідоме, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Ці факти вказують на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що у випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує ризик продовження ним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Відповідно до ч.5 ст.176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 КК України.

Згідно з ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Вищенаведені обставини, а також те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-? КК України - у пособництві державі-агресору - умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням держави-агресора, вчинених громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, перебуває на тимчасово окупованій території України, що підтверджується рядом доказів, свідчать про те, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, органи досудового розслідування не можуть впливати на його процесуальну поведінку, а він може незаконно впливати на свідків чи продовжувати вчинення злочину, у якому підозрюється.

Із урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не вбачається.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зокрема, зазначив, що до сьогодні підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на окупованій території АР Крим, на виклики до слідчого не з`являється, хоча викликався належним чином, відповідно до норм КПК України. Крім того, ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Сторона захисту у судовому засіданні заперечила проти задоволення вказаного клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, місцезнаходження відокремленого підрозділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим за адресою: м. Київ, вул. Поправки Юрія, 14-А.

23.10.2024 року у кримінальному провадженні №0000190 від 09.08.2023 складено письмове повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-? КК України.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, письмове повідомлення про підозру та повістки про його виклик на 29.10.2024, 30.10.2024 та 31.10.2024 були йому вручені у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру та повісток у випуску №217 (7877) від 25.10.2024 газети «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (протоколи огляду від 25.10.2024).

Крім цього, 26.10.2024 за допомогою месенджера «Telegram» на номер телефону НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_4 , були відправлені та доставлені повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_4 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 29.10.2024, 30.10.2024 та 31.10.2024. Крім цього, за допомогою соціальної мережі «ВКонтакте» на особисту сторінку ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6) були додатково відправлені та доставлені йому повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_4 до слідчого управління ГУ СБУ в АР Крим на 29.10.2024, 30.10.2024 та 31.10.2024.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об?єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Із метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення, в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч.6 ст.193 КПК України, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність із огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який добровільно допомагає збройним та воєнізованим формуванням створеним на тимчасово окупованій території України АР Крим та місто Севастополь, у період часу з 2022 року до сьогодні, та не з?явився на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у цьому випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак, виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч.1, п.1 ч.2 ст.575 КПК України). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 днів - тримання під вартою за ст.59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 днів - тимчасовий арешт заст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 днів - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч.1 ст.197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч.6 ст.193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління (з дислокацією у м. Київ) Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноперекопськ, Автономної Республіки Крим, із паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Красноперекопським МРВ ГУ МВС України в АР Крим 21.08.2007, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮУ.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8