Справа № 932/2992/25
Провадження № 1-кс/932/1152/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 09.03.2025 року за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська, Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, інваліда 3 групи, офіційно не працюючого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.05.2021 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

-17.06.2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, поглинути більш суворим покаранням, призначене за вироком від 12.05.2021 року до відбуття 4 року 1 місяць позбавлення волі, з 23.12.2020 року;

-16.01.2023 року Октябрьським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2021 року 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Строком покарання обчислювати з 16.01.2023 року, зарахувати в строк відбуття покарання перебування під вартою за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2021 року з 23.12.2020 року. 23.01.2025 року звільнений з Солонянської ВК №21 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 09.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , в якому зазначено, що: 03.03.2025 року близько 12 год. 23 хв., проходив біля будинку №1 по вулиці Магдебурзького Права в Шевченківському м. Дніпро при цьому достовірно знаючи, що на всій території з 24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та діє на теперішній час, де побачив на асфальтованому покритті біля залізних решітчастих воріт генератор бензиновий PRAMATEC PS 9000 3.1кBА. вартістю 6387 грн. 50 коп., який належить потерпілому ОСОБА_7 , який ОСОБА_6 визначив об`єктом свого злочинного посягання та в останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, підійшов до залізних решітчастих воріт, які розташовані в першій арці будинку №1 по вулиці Магдебурзького Права в Шевченківському районі м. Дніпро, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, знаходячись у вищевказаному місці та час, підняв з асфальтованого покриття генератор бензиновий PRAMATEC PS 9000 3.1кBА. вартістю 6387 грн. 50 коп. та поставив його на металевий візок, який він привіз із собою.

Після чого, ОСОБА_6 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, утримуючи при собі викрадене майно, з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 6387 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, скоєного в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

26 березня 2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні достатніми доказами: протоколами оглядів, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , ??протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2025 року, протоколом перегляду відеозапису від 10.03.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.03.2025 року, висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/113-25/1772-ТВ від 12.03.2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025 року, іншими доказами зібраними в ході проведення досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам. З метою запобігання ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному ОСОБА_6 26 березня 2025 року о 15 год. 10 хв., що підтверджується розпискою останнього.

Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 просили суд задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що згідно договору оренди житлового приміщення з ділянкою, копію договору надав суду, він винаймає приміщення за адресою АДРЕСА_1 , де за його згодою проживає підозрюваний ОСОБА_10 .

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, свідка, підозрюваного та захисника, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на виконання ч. 2 ст. 177 КПК України, слідчим суддею враховано підставу застосування запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (що обґрунтовується достатніми доказами, дослідженими в судовому засіданні), а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором доведено, що підставами вважати, що в кримінальному проваджені існують ризики, передбачені у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_10 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_10 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який згідно ст. 12 КК України, віднесені до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. ОСОБА_6 , не має постійного місця роботи, тому він усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотній характер, з метою уникнення покарання за нього, знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків підтверджується тим, що показання вказаних осіб не отримані безпосередньо судом на виконання загальних засад кримінального провадження.

Ризик того, що підозрюваний ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що останній будучи раніше неодноразово судимим за вчинення майнових злочинів, зокрема, не маючи постійного місця роботи, постійного офіційного та законного джерела доходу, а отже законних засобів для існування, може знову вчинити умисний корисливий злочин.

Отже, стороною обвинувачення доведено як обґрунтованість підозри, так і наявність ризиків того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно ч.4 ст. 194 КПК України унормовано, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5, ч. 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Приймаючи до уваги наведені норми КПК України, а також враховуючи особу підозрюваного, який дійсно має постійне місце проживання, згідно договору оренди житлового приміщення з ділянкою, є інвалідом 3 групи, проходження індивідуальної програми реабілітації інваліда № 505, з`являється до органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків, мінімізації ризиків, можливо без застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За таких обставин є доцільним відмовити в застосуванні вказаного запобіжного заходу та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до практики ЄСПЛ в рішенні ЄСПЛ за скаргою № 38717/04 від «14» жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, «…на момент взяття заявника під варту він не мав судимості та мав постійне місце проживання, де, як підтвердили місцеві органи влади, він мав добре налагоджені соціальні зв`язки.

Як вбачається з відповідних постанов суду, жоден із цих факторів не брався до уваги національними судами при ухваленні ними рішення про взяття заявника під варту. Крім того, здійснюючи оцінку особистості заявника, національні суди вирішили посилатися виключно на негативні характеристики та не враховували позитивні».

В силу ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено лише того факту, що застосування інших запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам. Так, цілодобовий домашній арешт є також достатньо суворим запобіжним заходом, і полягає у забороні підозрюваному залишати своє місце проживання цілодобово.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю із забороною залишати місця постійного проживання цілодобово, а також покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193, 194-196, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000315 від 09.03.2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків необхідності отриманні невідкладної медичної допомоги;

2) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

3) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

4) не вчиняти інших правопорушень.

Виконання ухвали доручити ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції України.

Строк дії ухвали до 24 травня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1