Справа № 750/2361/25
Провадження № 1-кс/750/1060/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка звернулась зі скаргою, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:

05.03.2025 з Чернігівського апеляційного суду на новий розгляд надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 09.12.2024.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що під час проходження ним військової служби посадовими особами військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 порушено порядок переведення його по службі, оскільки він уклав контракт з військовою частиною НОМЕР_1 , а його перевели без його згоди, без рішення військової частини НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 . При цьому він мав проходити військову службу в АДРЕСА_1 в силах тероборони, однак у складі військової частини НОМЕР_2 був переміщений до АДРЕСА_1 , де отримав поранення. В подальшому при звільненні з військової служби незаконно, на його думку, його віднесли до числі військовослужбовців, які самовільно залишили військову службу, без проведення службового розслідування та рішення командування військової частини. Порушено порядок його звільнення, оскільки він не писав рапорт про звільнення, з ним не проводили бесід щодо можливості продовження проходження військової служби. При звільненні йому не виплачено повністю грошове утримання, у зв`язку з чим ДБР проводить розслідування, а також грошові кошти за форму, що підтверджено судом адміністративної юрисдикції, однак рішення цього суду не виконується.

Представник органу, дії якого оскаржуються, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся.

За змістом ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши особу, яка звернулася зі скаргою, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з прохальною частиною скарги ОСОБА_3 просить зобов`язати П`ятий слідчий відділ (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 09.12.2024.

09.12.2024 ОСОБА_3 звернувся до директора Державного бюро розслідувань із заявою, в якій просив провести досудове розслідування та надати правову кваліфікацію діям посадових осіб військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 . У заяві ОСОБА_3 зазначив, що він, будучи особою з інвалідністю, 24.02.2022 уклав контракт з військовою частиною НОМЕР_1 . У той же день наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 24.02.2024 його було призначено командиром 2 стрілецького взводу. 31.08.2023 він отримав листа командира військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким усі документи, на підставі яких його було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 було знищено, однак доказів цьому йому не надали. Таким чином, 24.02.2022 було видано два накази: військової частини НОМЕР_1 № 1 про його призначення на посаду заступника командира роти, та військової частини НОМЕР_2 № 1 про його призначення на посаду командира 2 стрілецького взводу, що, на думку заявника, є порушенням Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. 06.01.2023 він отримав направлення для проходження військово-лікарської комісії, й у той же день йому повідомили про існування наказу про його звільнення. У лютому 2023 року він звернувся до керівництва військової частини НОМЕР_3 з вимогою провести службову перевірку щодо посадових осіб військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , однак таку перевірку не проведено. Попри все, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05.04.2023 № 96 його звільнено з військової служби за віком та виключено з військового обліку. У цих діях посадових осіб військових частин від вбачає ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України.

Вказану заяву ОСОБА_3 від 09.12.2024 розглянуто Третім слідчим відділом Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яким відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться не будь-які відомості, викладені у заяві чи повідомленні, а лише ті, які містять короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведені потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Зазначені вище положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 від 09.12.2024, слідчий суддя приходить до висновку, що в ній не зазначено обставини, які могли б об`єктивно свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України. У заяві ОСОБА_3 не наведено вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування; відсутні конкретні обставини вчинення дій, які б містили ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України. Зазначена в заяві про скоєння правопорушення інформація є суб`єктивним ставленням заявника до діяльності посадових осіб вказаних військових частин. Наведені у заяві обставини можуть свідчити про можливе вчинення дисциплінарного проступку, а не про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 426-1 КК України.

Зважаючи на викладене, в задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1