Провадження № 1-кс/592/197/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000030 від 13.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою розглядається.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями № 592/10280/24, провадження 1-кп/592/212/24 від 08.07.2024 суддю ОСОБА_6 визначено головуючим по розгляду об`єднаного кримінального провадження за № 0000030 від 13.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

08.01.2025 від захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про відвід головуючій судді ОСОБА_6 , яка мотивована тим, що в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 13.01.202, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другої, третьої статті 190 КК України, справа № 592/10280/24.

Крім того, в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 16.06.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами другої, третьої статті 190, частини першої статті 4362 КК України, справа №592/21116/24.

У зв`язку із тим, що провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 13.01.2023, фактично виділено з провадження за № 0000271 від 16.06.2021, стороною захисту порушується питання про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень в одне з метою більш ефективного судового розгляду. Обидва кримінальних провадження мають кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого частинами другою, третьою статті 190 КК України відносно однієї особи - ОСОБА_5 . Епізоди інкримінованого останньому правопорушення охоплюють один і той самий період. А також, отримані під час досудового розслідування докази, на переконання сторони захисту, будуть використовуватись в обох кримінальних провадженнях. При цьому, в рамках кримінального провадження за № 0000271 від 16.06.2021, слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_6 здійснювався розгляд клопотання слідчого про проведення обшуку 15.10.2024.

Посилаючись на п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 76 КПК України просить відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №592/10280/24.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заявлений відвід підтримав, просив задовольнити.

Прокурор, посилаючись на безпідставність заявленого відводу, в задоволенні заяви захисника ОСОБА_3 просив відмовити. Зазначив, що кримінальне провадження № 0000030 від 13.01.2023 не виділялось з кримінального провадження № 0000271 від 16.06.2021. Тимчасові доступи до речей і документів у даних кримінальних провадженнях одне з одного не здійснювалось та такі питання не розглядались. Докази у кримінальних провадженнях збирались у встановленому КПК України порядку окремо по кожному епізоду злочинної діяльності.

У судове засідання суддя ОСОБА_6 та інші учасники кримінального провадження не з`явилися, про час і місце розгляду заяви про відвід повідомлялися належним чином.

Оскільки надання пояснень особою, якій заявлено відвід, а також висловлення думки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, є їхнім правом, а не обов`язком, нез`явлення таких осіб, повідомлених про час і місце судового засідання, не є перешкодою для вирішення заяви про відвід.

Встановлені судом обставини. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 80 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

У статті 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За наявності підстав, передбачених, зокрема статтями 75, 76 КПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» та інші) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до ст. 15 Кодексу Суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських судів про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися, як такі, що впливають на спроможність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від любого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

В пунктах 49-53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24.02.1993 р., пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullarv. United Kingdom), від 10.06.1996 р., п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07.08.1996 р., п. 58).

Відповідно головуюча у справі суддя ОСОБА_6 не заявляла собі самовідвід у розгляді кримінального провадження № 0000030 з будь-яких підстав, також відсутня її згода з мотивами, викладеними у заяві про її відвід, як судді.

При цьому слід зазначити, що вирішуючи заяву про відвід суддя не може надавати оцінку процесуальним діями та рішенням судді під час розгляду конкретної справи.

Судом встановлено, що в провадженні суду під головуванням судді ОСОБА_7 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 16.06.202, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другої, третьої статті 190, частини першої статті 362 КК України, справа № 592/21116/24.

Крім того, в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми під головуванням судді ОСОБА_6 на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 13.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами другої, третьої статті 190 КК України, справа № 592/10280/24.

Після того, як ці справи надійшли від прокурора на адресу суду для розгляду, дані справи не були передані даним суддям для вирішення питання про об`єднання в порядку ст. 334 КПК України з тих підстав, що ці судді приймали участь як слідчі судді на стадії досудового розслідування, що виключає їх участь у розгляді ккримінального провадження № 0000271, так і навпаки у розгляді кримінального провадження № 0000030.

Відповідно до частини 5 статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Заявником не доведено суду належними доказами, і в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження фактів, які б свідчили навіть про навіть ймовірну упередженість, особисту зацікавленість судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_6 , надання переваг в реалізації принципу змагальності сторін будь-кому із учасників процесу і унеможливлювали винесення нею об`єктивного рішення у справі, також відсутні підстави, передбачені с. 76 КПК України для задоволення відводу судді.

Отже заява про відвід в межах її доводів є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 372, 376 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000030 від 13.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1