СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/272/20
Провадження № 1-кп/306/17/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві кримінальне провадження №0000031 щодо, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, раніше не судимого у порядку ст. 89 КК України,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК Україна, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 20 січня 2020 року близько 21:00 год., разом з особою, щодо якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, знаходячись в коридорному приміщені квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 , затіяли сварку з незнайомим їм ОСОБА_6 , в ході якої виштовхали потерпілого на сходову площадку між першим та другим поверхом під`їзду цього ж будинку, що є місцем загального користування та грубо порушаючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, безпричинно, діючи умисно, вчинили побиття потерпілого, в ході якого ОСОБА_4 наніс один удар рукою зажатою в кулак в область голови ОСОБА_6 , внаслідок чого останній впав на підлогу, не реагуючи на заклики присутніх та прохання потерпілого припинити хуліганські дії, ОСОБА_4 наніс потерпілому не менше 2-3 ударів в область голови, та не менше одного удару в область грудної клітини, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин лівої скулової ділянки голови з крововиливом в ліву навколо очну область, субконьюнктивального крововиливу лівого ока, саден голови, синиця грудної клітини зліва.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 6 від 23.01.2020 р. та Наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 р. «Правила судово-медичної експертизи визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень», пункту 2.3.5. «а», тілесні пошкодження, які нанесені потерпілому, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому та інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, цивільний позов визнав повністю.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати щодо його підзахисного найнижчу межу санкції, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, цивільний позов просив задовольнити (т. 1, а.с. 186).

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю і фактичні обставини справи ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд, в порядку ст. 349 КПК України, обмежується визнавальними показами обвинуваченого, його допитом, дослідженням характеризуючих даних особи. Дослідження решти доказів вважає недоцільним.

Вина обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доведена.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винуватого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, з урахуванням вищевикладеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Щодо заявленого потерпілим цивільного позову, суд констатує наступне.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду цивільний позов, у якому просить стягнути, зокрема з обвинуваченого ОСОБА_4 , 5000,00 грн як компенсації (відновлення фізичного стану) за шкоду, що завдана йому, зокрема, ОСОБА_4 . Вимоги мотивує тим, що діями обвинуваченого йому, йому спричинено моральні страждання та фізичну біль, тривалий час від вчинених щодо нього дій мав стрес та дискомфорт, які тривають і до сьогоднішнього дня.

Суд, з огляду на зміст заявлених позивачами вимог та їх обґрунтування, зазначає наступне.

Згідно ст.127 КПК України, передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 3 п. 5, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4, якою передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин, враховуючи, що заявлений потерпілим розмір завданої йому моральної шкоди відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості з урахуванням фізичних та моральних страждань позивача, наслідків вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин справи суд вважає необхідним задовольнити такий в повному обсязі.

Речові доказі по кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. 127, 128, 129, 349, 368, 370, 374, 395 КПК України, ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та в межах санкції зазначеної норми закону призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Речові доказі по кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

Апеляційна скарга на вирок подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вирок негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1