Провадження № 1-в/161/165/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 лютого 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника слідчого ізолятора - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, караність якого законом усунута, -

В С Т А Н О В И В:

14.02.2025 із Волинського апеляційного суду після скасування попереднього рішення, до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання ОСОБА_5 про звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, караність якого законом усунута щодо нього, засудженого вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022 року за ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Клопотання мотивує тим, що він засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі та у зв`язку із прийняттям Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», просить привести даний вирок до відповідності згідно із чинним законодавством.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання засудженого підтримав, представник Луцького слідчого ізолятор у вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, кожного зокрема, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи на засуджеого ОСОБА_5 , суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 1 січня 2022 року становить 2481 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст.5 КК України, на момент вчинення (у 2022 році) ОСОБА_5 діяння, за яке він засуджений вищевказаним вироком суду від 07.07.2022, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становить 2481 грн. (1240,5*2=2481).

Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Водночас, вартість викраденого майна яка інкримінується ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, що встановлена вищевказаним вироком суду від 07.07.2022, становила по двох епізодах вчинення злочинів - 1000 грн. та 500 грн.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджений до покарання за вчинення діяння, що мали місце о 10 год. 22 хв. та 10 год. 23 хв. 14.01.2022 року, кримінальна караність якого законом усунена, суд прийшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від призначеного покарання за вищевказаним вироком суду за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, караність якого законом усунута - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.07.2022 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

ОСОБА_5 вважати засудженим за ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, а саме:

- за ч.1 ст.357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (рік);

- за ч.3 ст.357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 місяці;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1