Дата документу 13.01.2025Справа № 554/8829/19
Провадження № 1-в/554/22/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, заяву захисника адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання,-

у с т а н о в и в :

27.12.2024 року до суду надійшла вказана вище заява, яка мотивовано тим, що вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2023 року вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 01 лютого 2022 року змінено в частині вирішення цивільного позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди. В іншій частині вирок залишено без змін.

ОСОБА_6 після притягнення його до кримінальної відповідальності нових кримінальних чи адміністративних правопорушень не вчиняв, на дату звернення із клопотанням минуло понад половину призначеного судом основного та додаткового покарання. Він працевлаштований, позитивно характеризується по місцю роботи, що свідчить про його сумлінну поведінку та ставлення до праці, має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні є дитина, з грудня 2024 року перебуває на службі в ЗСУ, а тому наявні підстави для умовно дострокового звільнення від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив заяву задовольнити з підстав, викладених у ній.

Засуджений ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення вказаної заяви, вважаючи її безпідставною.

Представник відділу органу пробації ОСОБА_4 заперечила проти задоволення заяви, підтримавши думку прокурора.

Заслухавши міркування учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Вироком Октябрського районного суду м.Полтави від01.02.2022 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

Вирішено питання цивільних позовів, речових доказів, процесуальних витрат.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2023 року вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 01 лютого 2022 року змінено в частині вирішення цивільного позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди. В іншій частині вирок залишено без змін.

09.03.2023 року Полтавським районним судом Полтавської області засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину строку покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 01.02.2022 року більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 1 рік 10 місяців 22 дні за місцем роботи ПП «Адамант Сервіс» з відрахуванням в дохід держави 20 % із суми заробітку, із залишенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.5 своєї постанови № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані тільки після фактичного відбуття тієї частини строку покарання, яка зазначена у ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 82 та ч. 3 ст. 107 КК України. Згідно з п. 7 вищезазначеної постанови особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання, при умові, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, наголошено на те, що звільнення від відбування додаткового покарання можливе тільки одночасно із звільненням від відбування основного покарання.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 09.03.2023 року було вирішено звільнення від відбування основного покарання, при чому в умовно достроковому звільненні від відбування додаткового покарання відмовлено.

Оскільки питання щодо можливості умовно дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування додаткового покарання вже вирішено і в його задоволенні відмовлено, то заява захисника до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст.369, 372, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м.Полтви від 01.02.2022 року стосовно ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом семи діб з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1