ЄУН справи: 336/1814/25
Номер провадження: 1-кп/336/947/2025
ВИРОК

іменем України

24 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 07 січня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Домашлин, Корюківського району, Чернігівської області, РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, особою з інвалідністю не являється, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 у військовому званні старший солдат, який перебуває на посаді старшого навідника 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, всупереч вимог ст.ст. 1, 13, 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», в невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 05 січня 2025 року в невстановленому в ході досудового розслідування місці, ОСОБА_4 ЄМ придбав одну скляну лампочку, яку ОСОБА_3 будучи особою, яка вживає психотропні речовини почав використати для вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «РVР», в результаті чого на внутрішній, стінці скляної лампочки утворилось нашарування особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «РVР».

В подальшому ОСОБА_3 діючи умисно, незаконно, продовжив зберігати при собі у кармані куртки, без мети збуту, скляну лампочку з нашаруванням особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «РVР».

05 січня 2025 року в невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_3 знаходячись неподалік залізничного вокзалу, що розташований на Привокзальній площі будинок 1 у м. Запоріжжя, знайшов згорток з невідомою речовиною, яку ОСОБА_3 будучи особою, яка раніше вживала психотропні речовини, визначив як психотропну речовину - «РVР», після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаної психотропної речовини, без мети збуту, реалізуючи який ОСОБА_3 підняв з землі вищевказаний згорток, таким чином ОСОБА_3 незаконно придбав психотропну речовину та почав її зберігати при собі без мети збуту.

06 січня 2025 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на незаконне зберігання без мети збуту психотропної речовини - РVР, зберігаючи її при собі в одному зіп-пакеті та на внутрішній стінці скляної лампочки, рухаючись на автомобілі Ford Focus реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , був зупинений на блок-пості 3-15, що розташований біля буд. 4 по вул. Донецьке шосе у місті Запоріжжі.

06 січня 2025 року у період часу з 13 години 42 хвилини по 13 годину 49 хвилин під час огляду місця події у ОСОБА_3 вилучено зіп-пакет з речовиною та скляну лампочку з нашаруваннями речовини, в складі яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «РVР» загальна маса якої склала 0,3237 г (в перерахунку на основу), яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав, для власного вживання, без мети збуту.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а саме, що ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, всупереч вимог ст.ст. 1, 13, 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», в невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 05 січня 2025 року в невстановленому в ході досудового розслідування місці, ОСОБА_4 ЄМ придбав одну скляну лампочку, яку ОСОБА_3 будучи особою, яка вживає психотропні речовини почав використати для вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «РVР», в результаті чого на внутрішній, стінці скляної лампочки утворилось нашарування особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «РVР».

В подальшому ОСОБА_3 діючи умисно, незаконно, продовжив зберігати при собі у кармані куртки, без мети збуту, скляну лампочку з нашаруванням особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «РVР».

05 січня 2025 року в невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_3 знаходячись неподалік залізничного вокзалу, що розташований на Привокзальній площі будинок 1 у м. Запоріжжя, знайшов згорток з невідомою речовиною, яку ОСОБА_3 будучи особою, яка раніше вживала психотропні речовини, визначив як психотропну речовину - «РVР», після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаної психотропної речовини, без мети збуту, реалізуючи який ОСОБА_3 підняв з землі вищевказаний згорток, таким чином ОСОБА_3 незаконно придбав психотропну речовину та почав її зберігати при собі без мети збуту.

06 січня 2025 року ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на незаконне зберігання без мети збуту психотропної речовини - РVР, зберігаючи її при собі в одному зіп-пакеті та на внутрішній стінці скляної лампочки, рухаючись на автомобілі Ford Focus реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , був зупинений на блок-пості 3-15, що розташований біля буд. 4 по вул. Донецьке шосе у місті Запоріжжі.

06 січня 2025 року у період часу з 13 години 42 хвилини по 13 годину 49 хвилин під час огляду місця події у ОСОБА_3 вилучено зіп-пакет з речовиною та скляну лампочку з нашаруваннями речовини, в складі яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «РVР» загальна маса якої склала 0,3237 г (в перерахунку на основу), яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав, для власного вживання, без мети збуту.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Так, ОСОБА_3 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

Ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, також згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та без виклику учасників в судове засідання.

В даному кримінальному провадженні потерпілі відсутні.

На підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, поданого відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, суд враховує зокрема те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується задовільно, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Санкцією ч.1 ст. 309 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань, а саме штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до положень Кримінального кодексу України усі види покарань класифікуються на менш і більш суворі, такий розподіл має універсальний характер і застосовується як при побудові санкцій статей Особливої частини КК, так і в практиці призначення покарань. В усіх без винятку альтернативних санкціях статей Особливої частини КК, передбачені в них види покарань перелічені в послідовності від менш суворого до більш суворого.

Покарання у виді виправних робіт не застосовуються до військовослужбовців, обмеження волі також не застосовується до військовослужбовців строкової служби.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, його особу, раніше не судимий, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, ступінь вини, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Кримінальним правопорушенням збитків не завдано.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

В даному кримінальному провадженні була проведена судова хімічна експертиза № СЕ-19/108-25/574-НЗПРАП від 08.01.2025, витрати на проведення експертизи складають 1989 гривень 75 копійок.

Суд, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 1989 гривень 75 копійок.

Відповідно до ст. 374 ч. 4 п. 2 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Так, підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення експертизи в сумі 1989 гривень 75 копійок в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 302, 381-382, 374, 392-395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1989 гривень 75 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- флеш носій на 2 Gb з написами на поверхні «micro sd» з відеозаписом, що долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.пр. 27);

- DVD-R диск із відеозаписом з бодікамер поліцейських від 06 січня 2025 року, що долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.пр. 58);

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «РVР» загальна маса якої склала 0,3237 г (в перерахунку на основу), передану на підставі постанови дізнавача від 10.01.2025 року до камери схову відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області (квитанція 1148) - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 382 КПК України вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя: