Справа № 191/5997/24
Провадження № 1-кс/191/1013/24
У Х В А Л А

іменем України

30 грудня 2024 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Михиринці, Теофіпольського району, Хмельницької області, не працюючого, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше судимого, останній раз 09.06.2023 року Красилівським районним судом Хмельницької області, за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 6 років позбавлення волі, звільнився 28.05.2024 року умовно - достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 9 днів,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0001263 від 27 грудня 2024 року, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участі: прокурора ОСОБА_4 , слідчого Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в якому посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, востаннє 09.06.2023 Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнився 28.05.2024 умовно достроково на не відбутий строк 1 рік 7 місяців 9 днів, належних висновків для себе не зробив, і в період не знятої та не погашеної судимості в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, приблизно о 19 годині 00 хвилин 26.12.2024 (більш точного часу в ході слідства не встановлено) ОСОБА_5 , прибув до садиби за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна з проникненням у житло в умовах воєнного стану, постукав у вікно житлового будинку за вищевказаною адресою і потерпіла ОСОБА_6 відчинила вхідні двері, через які останній потрапив в середину будинку.

Далі, ОСОБА_5 , ігноруючи Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-1Х, яким 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було продовжено та тривав на момент вчинення злочину, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на повторне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, того ж дня без розриву у часі, перебуваючи в коридорі будинку за вказаною адресою, почав наносити потерпілій ОСОБА_6 удари по обличчю та тулубу вимагаючи при цьому грошові кошти.

В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи в одній з кімнат будинку за вказаною адресою, без розриву у часі, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 1350 грн., які знаходились в гаманці на ліжку, полімерною ємністю з горілкою об`ємом 5 літрів та буханкою хлібу тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1350 грн.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням в житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

30.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 186 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик обґрунтовується можливими негативними наслідками для підозрюваної особи, у випадку притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України; впливати на ключових свідків у кримінальному провадженні з метою зміни змісту їх показів, оскільки будь-які зафіксовані в протоколах допитів показання свідків, які були ними дані слідчому чи прокурору під час досудового розслідування, не мають для суду жодного правового значення; вчинити інше умисне, корисливе кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки підозрювана особа не має постійного місця роботи, а також джерела доходу.

Вважає, що мета застосування запобіжних заходів у межах кримінального провадження може бути досягнута виключно у випадку обрання заходу у вигляді тримання під вартою, що виключить можливість настання у кримінальному провадженні вищезазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування менш суворого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту чи менш суворого запобіжного заходу у даному випадку не зможе виключити можливість настання ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на підозрювану особу процесуальних обов`язків.

Просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав і просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання слідчого погодженого з прокурором, слідчий суддя враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» визначає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами під час досудового розслідування, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та інші події від 26.12.2024 року; протоколом огляду місця події від 26.12.2024 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.12.2024 року; протоколами допиту свідків.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, підозрюваний не працює, постійного місця проживання не має, раніше неодноразово судимий, не одружений, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, впливати на потерпілу, свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з цим клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне заставу підозрюваному не визначати, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, а саме, до 27 лютого 2025 року, включно.

Розмір застави не визначати.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1