24 березня 2025 року м. Запоріжжя
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
Посилаючись на те, що встановити розмір грошових коштів якими заволоділа ОСОБА_5 можливо лише шляхом дослідження відеозаписів з камер відеоспостереження, оскільки ОСОБА_5 заперечує щодо отримання неї від потерпілої грошових коштів у розмірі зазначеному в обвинувальному акті, з метою встановлення розміру матеріальної шкоди у вищевказаному кримінальному провадженні, захисник звернувся до суду із вказаним клопотанням.
В судовому засіданні захисник обвинуваченої та обвинувачена підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника.
Уповноважений представник АТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваного клопотання, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Частиною 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
До охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать відомості, які можуть становити банківську таємницю (п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України).
Порядок розкриття банками банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у відповідності до приписів якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, може бути розкрита банком за рішенням суду.
Згідно із Законом України «Про банки та банківську діяльність», інформація відносно діяльності і фінансового стану клієнта, яка стала відома банку в процесі обслуговування клієнта і взаємин з ним або третіми особами при наданні послуг банком, є банківською таємницею.
Захисником доведено, що відеозаписи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, перебувають у володінні АТ «А-БАНК», містять охоронювану законом банківську таємницю, що обмежує здатність сторони захисту отримання такої інформації. Захисником також доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в відеозаписах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що клопотання захисника є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 42, 131, 132, 159, 160, 161, 163 КПК України, суд
Клопотання захисника про тимчасовий доступ до речей і документів задовольнити.
-отримання 11.10.2024 року грошових коштів потерпілою ОСОБА_6 в касі відділення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦЕНТ-БАНК за адресою: м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 182;
- звернення потерпілої ОСОБА_6 до працівниці банку 11.10.2024 року безпосередньо після скоєного правопорушення;
- процес перевірки касиром 11.10.2024 року фальшивих купюр, які надала потерпіла ОСОБА_6 після скоєного правопорушення;
- вхід у відділення та прилеглої території АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦЕНТ-БАНК за адресою: м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 182, де 11.10.2024 року обвинуваченою ОСОБА_5 було скоєно правопорушення, з можливістю вилучення завірених належним чином копій.
Встановити строк дії даної ухвали до 24 квітня 2025 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями Кримінального процесуального кодексу України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1