Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2025 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання потерпілого про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення у виді кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ :

Органом досудового розслідування встановлено, що 31 січня 2025 року близько 00.00 год. обвинувачений разом із потерпілим перебували у кімнаті домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

В подальшому, перебуваючи у кімнаті вищезазначеного домоволодіння, під час розпивання спиртних напоїв, між потерпілим та обвинуваченим виник словесний конфлікт під час якого, останній, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, наніс кулаком правої руки два удари в область правого та лівого ока потерпілого.

В результаті протиправних дій обвинуваченого, потерпілому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді крововиливів повік очей, які мають ознаки легких.

Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

В ході підготовчого судового засідання потерпілий подав суду заяву в якій зазначив, що відмовляється від обвинувачення, просив закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого, претензій до обвинуваченого не має.

Обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Прокурор заперечував проти закриття провадження у справі, оскільки обвинувачений та потерпілий є близькими родичами.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження приходить до наступного висновку.

П. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 КК України відноситься до правопорушень приватного обвинувачення.

Згідно ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених КПК України, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України, а саме п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Ч. 7 ст. 284 КПК України передбачено, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 91 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ч. 1 ст. 337 КПК передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

П. 7 ч. 1 ст. 284 КПК установлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Так, питання щодо можливості закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення стосовно кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, у разі відмови потерпілого від обвинувачення було предметом розгляду об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку і спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Як передбачено ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновки в постанові від 12 лютого 2020 року (справа № 453/225/19, провадження № 51-4000кмо19), згідно з якими злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону № 2229-VIII, незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину. Встановлена в п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК заборона закриття кримінального провадження поширюється на осіб, які вчинили злочин, пов`язаний із домашнім насильством, за умови, що слідчі органи пред`явили особі таке обвинувачення і вона мала можливість захищатися від нього.

У пункті 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Одночасно згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Крім того, Законом України від 06 грудня 2017 року № 2227-VІІІ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» ч. 1 ст. 67 КК доповнено п. 61, відповідно до якого, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах від 25 лютого 2020 року у справі № 442/2191/19, від 10 березня 2020 року у справі № 531/270/19, від 19 березня 2020 року у справі № 675/813/19, від 31 березня 2021 року у справі № 155/457/20, від 12 жовтня 2022 року у справі № 676/6199/19, обов`язковою умовою визнання судом злочину пов`язаним із домашнім насильством є відображення зазначеного у формулюванні обвинувачення (у повідомленні про підозру, в обвинувальному акті) із встановленням органами досудового розслідування відповідних фактичних обставин (ступінь родинних відносин або спорідненості між потерпілим та винуватцем, характер насильства тощо).

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, а саме в нанесенні умисного тілесного ушкодження своєму дядькові ОСОБА_4 .

Тобто ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, та він мав можливість захищатися від цього обвинувачення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 п. 12 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука).

За таких обставин відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 неможливо закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, а тому в задоволенні поданого потерпілим клопотання слід відмовити в повному обсязі.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. ст. 13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ст. ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 67, 125 КК України, ст. ст. 2, 26, 284, 314, 337, 369, 370, 371, 372, 477 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення у виді кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено 01 квітня 2025 року.

Суддя: