Справа № 756/2765/23
Номер провадження № 1-кп/756/623/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представників потерпілих ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою в судовому проваджені за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

1.2. Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання в порядку до ч. 3 ст. 331 КПК України про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки обраний раніше запобіжний захід закінчується 22.01.2024.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне, що обраний запобіжний захід закінчується 22.01.2024. На думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість того, що ОСОБА_4 , у випадку не продовження запобіжного заходу, буде переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинить інше кримінальне правопорушення.

Указані ризики, на думку прокурора, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, може навмисно переховуватись, оскільки останній усвідомлює міру покарання за кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується, а отже є імовірність того, що ОСОБА_4 буде навмисно переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.

Так, в обґрунтування ризику вплив на свідків та потерпілого, прокурор посилається на те, що обвинуваченому відомі місця проживання останніх та й те, що вони між собою знайомі. Обвинувачений шляхом погрози, підкупу може схилити потерпілого, свідків до дачі неправдивих показань, відмови взагалі від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на судовий розгляд.

В обґрунтування ризику перешкоджати повному всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, прокурор посилається на мету, спосіб та обстановку вчинення злочину ОСОБА_4 , беручи до уваги винятковий характер та суспільну небезпечність злочину.

Одночасно з цим, прокурор також просив урахувати, що ОСОБА_4 учинив інкримінований йому органом досудового розслідування злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, під час дії запобіжного заходу в виді домашнього арешту, який був обраний за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, а отже перебуваючи на волі обвинувачений може продовжити кримінальну протиправну поведінку.

2.2. Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора з підстав необґрунтованості клопотання, просив змінити запобіжний захід на непов`язаний із триманням під вартою.

2.3. Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав захисника.

2.4. Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Дані кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, а також тяжких та особливо тяжких злочинів.

3.2. Відповідно до частин 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання про продовження строку дії тримання під вартою здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

3.3. Аналізуючи положення ст. 194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри, тобто відповідно до статей 194, 199 КПК України під час процедури продовження запобіжного заходу, слід ураховувати, що надання оцінки доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого продовження строку дії запобіжного заходу.

3.4. Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, захисника, представника потерпілого беручи до уваги пояснення обвинуваченого в судовому засіданні, а також відомості про особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявний ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки наразі триває воєнний стан, останній не має сталого матеріального доходу, міцних соціальних зв`язків, не працював. Крім того, суд погоджується із ризиком, як вплив на свідків та потерпілого, оскільки останні між собою знайомі.

Проте, суд не погоджується з ризиком перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки прокурор не обґрунтував, як і не надав жодних відомостей на вчинення таких дій, а оцінка імовірності таких дій можлива при наявності доказів, які вказують на таку поведінку в минулому.

Також суд урахував, як на це посилався і прокурор, що ОСОБА_4 інкримінується учинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у період часу, коли останній перебував під дією запобіжного заходу в виді домашнього арешту за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України.

3.5. Отже, на думку суду, наразі існують підстави для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу. Також суд наголошує, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особистості обвинуваченому та встановленим обставинам - наявності ризиків, який є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту.

Наведене свідчить, що відсутні підстави для того, аби змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під варти на більш м`який, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження відповідно до вимог ст. 331 КПК України запобіжного заходу на час розгляду справи судом.

3.6. Ураховуючи викладене, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є і надалі актуальним, суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, представника потерпілого з приводу продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов до висновку про необхідність продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 діб.

3.7. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави.

3.8. У зв`язку з тим, що формулювання обвинувачення стосується дій пов`язаних з насильством, на думку суду, відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 не слід визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись статтями 7, 31, 110, 132, 176 - 178, 181-186, 193 - 199, 331, 350, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 в вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - не обирати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а останнім днем строку її дії є 21.03.2024.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду, або в той же строк та в тому ж порядку, з моменту отримання повного тексту ухвали.

Суддя ОСОБА_1