Справа № 308/2944/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженої ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про звільнення засудженої з-під варти у порядку ст. 206 КПК України та застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі,

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у порядку ст. 206 КПК України надійшло клопотання захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про її звільнення з-під варти та застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

Клопотання мотивовано тим, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, п. п. 6, 13 ст. 115 КК України та призначено покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді десяти років позбавлення волі із конфіскацією всього належного їй майна, за п. п. 6, 13 ст. 115 КК України у вигляді п?ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією всього належного їй майна та, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене покарання у вигляді п?ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна (копія додається). Винесеним вироком міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу була залишена у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор», розташованому по вул. Перекопській, 10 в м. Херсоні.

Захисник зазначає, що тридцятиденний строк оскарження вироку захисником, в який він мав намір погодити правову позицію з підзахисною, скласти та подати апеляційну скаргу, спливав 10 березня 2022 року.

В результаті повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, місто Гола Пристань, де розташований суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуваний вирок, та місто Херсон, де в цей час в слідчому ізоляторі перебувала обвинувачена ОСОБА_4 , були окуповані російськими агресорами 27 лютого 2022 року та 01 березня 2022 року відповідно, внаслідок чого захисник не мав відомостей щодо долі підзахисної (жива вона чи ні), місця її перебування (утримання).

Вказує, що ці обставини унеможливили зустріч захисника з підзахисною, узгодження правової позиції, належну підготовку апеляційної скарги та її подачу в порядки та строки, встановлені законодавством.

04 квітня 2024 року захисникові стало відомо, що підзахисна ОСОБА_4 була затримана того ж дня в місті Ужгороді Закарпатської області, про що було складено відповідний протокол затримання, а також з відповіді на поданий адвокатський запит Державною установою «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» про те, що ОСОБА_4 утримується в даній установі з 05 квітня 2024 року на підставі вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року.

12 квітня 2024 року було складено та направлено до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області (як такий, що відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2023 № 566/0/15-23 виконує функції Голопристанського районного суду Херсонської області) апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

17 квітня 2024 року Херсонським міським судом Херсонської області апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 направлено до Херсонського апеляційного суду.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року апеляційну скаргу повернуто до Херсонського міського суду Херсонської області для належного виконання вимог ч. 1 ст. 397 КПК України через ненадання матеріалів кримінального провадження.

29 травня 2024 року Херсонським міським судом Херсонської області ініційовано питання про відновлення втраченого кримінального провадження, за результатом якого ухвалою від 11 грудня 2024 року постановлено закрити розгляд питання про відновлення втраченого кримінального провадження.

09 січня 2025 року апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_4 повторно направлені до Херсонського апеляційного суду, який ухвалою від 15 січня 2025 року повторно повернув їх до Херсонського міського суду Херсонської області через ненадання матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи викладене вказує, що вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року, яким засуджено ОСОБА_4 , станом на сьогодні є таким, що не набрав законної сили, просить суд у порядку ст. 206 КПК України звільнення з-під варти засуджену ОСОБА_4 та застосувати до неї інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 26.02.2025, клопотання визначено для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні захисник засудженої та засуджена клопотання підтримали, з підстав, наведених у ньому, просили таке задовольнити.

Захисник зазначив, що на даний час вирок не набрав законної сили, апеляційна скарга на вирок була повернута до суду першої інстанції згідно з ухвалою Херсонського апеляційного суду від 15.01.2025 у зв`язку з відсутністю матеріалів кримінального провадження. Вказав, що матеріали кримінального провадження Херсонському міському суду відновити не вдалося, у зв`язку з чим 11.12.2024 біло постановлено ухвалу про закриття розгляду питання про відновлення втраченого кримінального провадження №0000910. Також зазначив, що з клопотанням про повторний розгляд питання про відновлення втраченого кримінального провадження №0000910 до Херсонського міського суду не звертався, а ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15.01.2025 про повернення апеляційної скарги на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року не оскаржував. Вважає, що вирок законної сили не набрав, а оскільки апеляційну скаргу повернуто судом апеляційної інстанції, ОСОБА_4 перебуває в установі виконання покарань безпідставно.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив. Повідомив, що ОСОБА_4 перебуває в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» на підставі вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Частиною 2 ст.206 КПК України встановлено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Отже, ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Надаючи оцінку правомірності тримання ОСОБА_4 під вартою в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» та, відповідно, наявності чи відсутності підстав її звільнення з-під варти, слідчим суддею враховується наступне.

Встановлено, що вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, п. п. 6, 13 ст. 115 КК України та призначено покарання за ч. 4 ст. 187 КК України у вигляді десяти років позбавлення волі із конфіскацією всього належного їй майна, за п. п. 6, 13 ст. 115 КК України у вигляді п?ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією всього належного їй майна та, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене покарання у вигляді п?ятнадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна. Винесеним вироком міра запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу була залишена у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Херсонський слідчий ізолятор».

З протоколу затримання особи, засудженої за вчинення злочину, від 04.04.2024 вбачається, що засуджена згідно з вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року ОСОБА_4 , була затримана працівниками поліції у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 208 КПК України.

На теперішній час ОСОБА_4 перебуває у ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Суд також встановив, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація про набрання вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року законної сили.

Відповідно до абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, під час ухвалення вироку у його резолютивній частині зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Голопристанським районним судом Херсонської області 08.02.2022 таке рішення відносно обвинуваченої прийнято і зазначено, що міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Отже, під час ухвалення обвинувального вироку, суд вправі застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до абз. 2 статті 1.1 розділу ІІ «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 №1769/5, підставами для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених є, зокрема: вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

Як встановлено слідчим суддею, підставою для тримання ОСОБА_4 під вартою, є вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року, яким визначено запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 - тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до положень статті 206 КПК України, слідчий суддя лише перевіряє наявність чи відсутність правових підстав для тримання особи під вартою.

При розгляді клопотання захисника ОСОБА_4 , в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя не вправі перебирати на себе повноваження суду апеляційної інстанції, до компетенції якого віднесено вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого або його скасування на стадії апеляційного оскарження і апеляційного провадження.

Дослідженими у судовому засіданні матеріалами підтверджується, що на даний час відносно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у виді тримання під вартою, який застосовано до неї на підставі вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року, а отже, наявні правові підстави для тримання особи під вартою.

З огляду на викладене вище, доводи клопотання захисника засудженої ОСОБА_4 щодо її незаконності утримання під вартою в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» за відсутності судового рішення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду слідчим суддею, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання в частині звільнення ОСОБА_4 з-під варти у порядку ст. 206 КПК України та застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, необхідно відмовити.

Водночас суд звертає увагу на таке.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2024 закрито розгляд питання про відновлення втраченого кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №000910 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13, ч. 2 ст. 115 КК України, враховуючи, що в ході судового розгляду справи не вдалося зібрати документи для точного відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 15.01.2025 апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_4 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 13, ч. 2 ст. 115 КК України, разом з матеріалами Голопристанського районного суду Херсонської області по кримінальному провадженню, повернуто до Херсонського міського суду Херсонської області для належного виконання вимог ч. 1 ст. 397 КПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 615-1 КПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження в тому обсязі, який, на його думку, є достатнім для ухвалення судового рішення, яким суд завершує відповідну стадію судового провадження, або своєю ухвалою закриває розгляд клопотання про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження і роз`яснює учасникам судового провадження право на повторне звернення з таким клопотанням за наявності необхідних документів.

Таким чином, заявники не позбавлені права на повторне звернення до суду першої інстанції щодо відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження або ж права на оскарження такої відмови або оскарження рішення про закриття розгляду питання про відновлення втраченого кримінального провадження в апеляційному порядку, оскільки у іншому випадку унеможливлюється подальший розгляд кримінального провадження. Крім того під час розгляду слідчим суддею поданого клопотання встановлено, що ОСОБА_8 та її захисник не оскаржували ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 206, 303, 309, 369-372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

клопотання захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про звільнення засудженої з-під варти у порядку ст. 206 КПК України та застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі залишити без задоволення.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1