Єдиний унікальний номер: 704/1309/24
Номер провадження 1-кп/704/74/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тальне кримінальне провадження №0001459 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тальне Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, освіта повна загальна середня, раніше не судимого,

за ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації на військову службу за мобілізацією відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 22.05.2022 № 2264-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 15.08.2022 № 2501-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 16.11.2022 № 2739-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 02.05.2023 № 3058-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 27.07.2023 № 3276-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 08.11.2023 № 3430-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.2024 № 3892-IX, пройшов 23.10.2024 медичний огляд, за результатами якого військово-лікарською комісією його визнано придатним до військової служби.

У подальшому 23.10.2024 ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , де відмовився від отримання повістки про його виклик 24.10.2024 о 03 год 30 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину, яку йому було запропоновано отримати уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 під особистий підпис.

Всупереч вимог ст. ст. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до положень якої, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 № 2105-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 22.05.2022 № 2264-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 15.08.2022 № 2501-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 16.11.2022 № 2739-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 02.05.2023 № 3058-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 27.07.2023 № 3276-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 08.11.2023 № 3430-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.2024 № 3892-IX діючи умисно, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин (з особистих міркувань), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним до військової служби, та не маючи права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, передбачену ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ОСОБА_4 відмовився від подальшого призову за мобілізацією та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 03 год. 30 хв. 24.10.2024 для відправки до військової частини.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 порушив порядок комплектування Збройних Сил України, а також вимоги абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», відповідно до яких громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибути за викликом районного військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та надав показання суду, що працівниками поліції був повідомлений, що перебуває в розшуку та запрошений 23.10.2024 року для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Там він отримав направлення для проходження ВЛК, після проходження 23.10.2024 року ВЛК був визнаний придатним. Підтвердив, що ознайомився з висновком та погодився з ним. Проте відмовився від подальшого призову за мобілізацією та не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 03 год. 30 хв. 24.10.2024 для відправки до військової частини, оскільки він не є військовим, і за станом здоров`я вважає себе непридатним до військової служби. Крім того зазначив, що були сімейні обставини, які перешкоджали йому з`явитися у визначену повісткою дату, оскільки він мав передати речі своєму 17-ти річному сину, який поїхав до матері в інше місто. Виправдовує свої дії страхом перед воєнними діями та тим, що не зможе завдати шкоди іншій людині при бойових діях. Також вважає, що вчинене ним не є злочином.

В судових дебатах ОСОБА_4 свою вину визнав та зазначив про щире каяття.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідка, ОСОБА_6 , який пояснив, що він працює на посаді начальника відділення обліку мобілізаційної роботи, заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказав, що 23 жовтня 2024 року ОСОБА_4 був доставлений до територіального центру комплектування як порушник військового обліку. Його було направлено на проходження військово-лікарської комісії, за результатами якої його було визнано придатним до військової служби. Окрім того, було з`ясовано, що він немає бронювання, та немає підстав для надання ОСОБА_4 відстрочки. Після чого йому було виписано повістку, про те, що необхідно з`явитись 24 жовтня 2024 року на 03 год 30 хв до територіального центру комплектування для відправлення до військової частини. ОСОБА_4 від отримання повістки та її підпису відмовився, даний факт зафіксовано на відео. Повістку виписував старший солдат ОСОБА_7 . Також 23.10.2024 року був складений акт відмови від отримання та підпису повістки. Наслідки такої відмови ОСОБА_4 були роз`яснені;

- показами допитаного в судовому засіданні, в якості свідка, ОСОБА_7 , який пояснив, що він працює на посаді оператора відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказав, що 23 жовтня 2024 року, після проходження обвинуваченим ВЛК та визнання його придатним до військової служби, ОСОБА_4 було виписано повістку про те, що необхідно з`явитись 24 жовтня 2024 року на 03 год 30 хв до територіального центру комплектування для відправлення до військової частини. Вручав обвинуваченому повістку безпосередньо він, проте ОСОБА_4 від отримання повістки та її підпису відмовився. Також 23.10.2024 року був складений акт відмови від отримання та підпису повістки. Наслідки такої відмови ОСОБА_4 були роз`яснені;

-витягом із списку представників ІНФОРМАЦІЯ_4 та його підпорядкованих відділів, які призначені уповноваженими особами проводити перевірку військово-облікових документів ( військово-облікових документів в електронній формі) в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років та вручати повістки резервістам та військовозобов`язаним на території відповідальності третього відділу м.Тальне ( а.с.97);

- витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10.08.2024 року №233 про продовження строку проведення загальної мобілізації на території відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с.98);

- даними копії картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 від 23.10.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_4 є придатним до військової служби ( а.с.100);

- даними копії довідки військово-лікарської комісії № 2043 від 23.10.2024 року щодо ОСОБА_4 , відповідно до якої останній є придатним до військової служби (а.с.101);

- даними повістки № 660 від 23.10.2024 року, згідно якої ОСОБА_4 належить з`явитися о 03.30 год 24.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову на військову службу під час мобілізації без підпису ОСОБА_4 в розписці ( а.с.102);

- даними копії акту щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.10.2024 року, відповідно но якого ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 24.10. 2024 р. о 03.30 год. у зв`язку з сімейними обставинами, текст повістки ОСОБА_4 доведено о 15.05 год. 23.10.2024 року, оповіщення здійснювали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( а.с.103);

- даними копії рапорта начальника відділення обліку мобілізаційної роботи заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_10 , відповідно до якого близько 15 год 00 хв 23.10. 2024 року, військовозобов`язаний ОСОБА_4 відмовився від отримання повістки про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 24.10. 2024 р. о 03.30 год. на відправку до 242 ЦПП ( а.с.89);

- переглядом в судовому засіданні відео на CD-R диску з написом «Відмова ОСОБА_4 23.10.2024» тривалістю 08 хв. 14 с. за 23.10.2024 року. Час початку 14 год.59 хв. 45 с. на якому зафіксовано роз`яснення обвинуваченому його прав та обов`язків, зачитування ОСОБА_4 працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 змісту повістки, роз`яснення про настання кримінальної відповідальності за ст.336 КК України, відмова ОСОБА_4 від отримання повістки за сімейними обставинами (а.с.104);

Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що вінвідмовився від подальшого призову за мобілізацією та не прибув на 03 год. 30 хв. 24.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 для відправки для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації на особливий період, так як вважає себе непридатним до військової служби за станом здоров`я та за сімейними обставинами, оскільки, обставин, пов`язаних зі станом здоров`я обвинуваченого чи сімейних обставин, які б з об`єктивних причин унеможливлювали виконання ним військового обов`язку, судом не встановлено.

За таких обставин у справі, з врахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненому злочині.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення кримінальних правопорушень, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 не проявляв ознак каяття чи жалю за скоєне. А тому суд не бере до уваги щире каяття обвинуваченого висловлене в судових дебатах як обставину, яка пом`якшує його покарання, оскільки покази дані обвинуваченим в судовому засіданні не свідчать про критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, а висловлене в судових дебатах щире каяття свідчить лише про бажання обвинуваченого отримати більш м`яке покарання

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він є раніше не судимою особою ( а.с.123-124). На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває ( а.с.126-127). По місцю фактичного проживання негативних характеристик не має ( а.с.125). Разом з тим, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_4 про наявність неповнолітнього сина, оскільки обвинуваченим не було надано підтверджуючих документів.

Суд враховує, що відповідно до ст. 65 Конституції України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

При цьому, суд зазначає, що ухилення від захисту Вітчизни в період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, оскільки створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

В умовах збройної агресії з боку іншої держави захист Вітчизни набуває особливого значення, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд, приходить до висновку, що за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, що також є ухиленням від виконання важливого конституційного обов`язку із захисту Вітчизни, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.

На думку суду, підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відсутні, адже тоді покарання не буде достатнім для його виправлення та не відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військовій агресії російської федерації, і в разі такого застосування може стати негативним прикладом для інших осіб, які є членами нашого суспільства, адже вони повинні розуміти суворість, справедливість, пропорційність і невідворотність правових обмежень, застосовних щодо особи унаслідок ухилення нею від мобілізації.

Покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення гарантуватиме адекватне реагування на загрозу національній безпеці держави та сприятиме досягненню цілей покарання, а саме: запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від захисту Вітчизни і реального покарання за це не настане.

Окрім цього, застосування у цьому випадку покарання, не пов`язаного з позбавленням волі не було би справедливим покаранням з тієї точки зору, що життя і безпека обвинуваченого перебувають під захистом військовослужбовців, які добросовісно виконують конституційний обов`язок із захисту Вітчизни.

З цих міркувань суд відхиляє висновок органу пробації в частині констатації можливості виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, утім, зазначений висновок враховано судом при визначенні строку позбавлення волі.

Суд вважає, що у даному провадженні покарання у виді позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства без призначення іспитового строку буде заходом примусу, повністю співмірним із вчиненим протиправним діянням, рівнем його суспільної небезпеки, ставленням обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пропорційним обмеженням, внаслідок чого зможе виконати загальну та спеціальну превентивну функцію кримінального покарання, відповідатиме визначеній ч. 2 ст. 50 КК України меті покарання, принципам пропорційності обмеження прав та легітимності мети покарання, вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такий висновок відповідає також висновкам щодо застосування відповідних норм права, викладеним в постановах Верховного Суду, які суд, на вимогу ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь, зобов`язаний враховувати при ухваленні вироку. Зокрема, у Постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 641/1067/23 висловлено правову позицію, відповідно до якої звільнення від відбування покарання з випробуванням особи, яка в умовах воєнного стану ухилилась від призову на військову службу під час мобілізації, створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тому висновок суду щодо неможливості застосування до засудженого положень ст. 75 КК України є правильним.

З мотивів наведених вище, суд вважає достатнім для виправлення підсудного призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах та не вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На переконання суду саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого після набрання вироком суду законної сили.

Речові докази по справі: CD-R диск з написом «Відмова ОСОБА_4 23.10.2024»із файлами на ньому залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1