ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/560/24 Провадження № 1-кп/636/764/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 001171, внесене 07.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кривий Ріг, Дніпроперовської області, громадянки України, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що згідно Указу Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на території України, в тому числі Харківської області введено воєнний стан.

При цьому, ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що будучи достеменно обізнана про дію воєнного стану на території України вчинила злочин проти власності з метою наживи за наступних обставин.

Так, у період часу з 25.11.2023 по 06.12.2023, встановити більш точну дату та час в ході досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_5 , проходячи повз домоволодіння з номером АДРЕСА_2 , побачила на території вказаного домоволодіння зруйнований житловий будинок.

Після цього, ОСОБА_5 обійшовши територію вищевказаного домоволодіння, яка огороджена парканом, побачила з сторони городу відчинену хвіртку, підійшовши до якої остання за допомогою фізичної сили, шляхом відкриття хвіртки огорожі проникла на територію подвір`я, де поряд з будинком побачила бензопилу помаранчево - зеленого кольору, та в цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що її дії залишаються непоміченими сторонніми особами, діючи умисно та протиправно, таємно, у період воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок злочинної діяльності, викрала знайдену нею бензопилу помаранчево-зеленого кольору з написами G1 5200 М Dolmar вартістю 2310,00 грн., після чого, покинула місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме залишила за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 2310 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 07.12.2023 встановити більш точний час в ході досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_5 , проходячи повз домоволодіння з номером АДРЕСА_3 , побачила на території вказаного домоволодіння зруйнований житловий будинок та відкриту вхідну хвіртку металевих воріт огорожі.

Після цього, ОСОБА_5 підійшла до території домоволодіння за допомогою фізичної сили шляхом відкриття вхідної хвіртки металевих воріт огорожі проникла на його територію, де побачила приміщення гаражу двері якого були прикриті та підперті металевою шайбою, після чого ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили відсунула шайбу, таким чином проникла до приміщення гаражу, де виявила дриль зеленого кольору з написами «ИЭ - 1022 а з № НОМЕР_1 », болгарку синього кольору з написами «ЛЕПСЕ» ООО ПО Левентин МШУ - 1,8 230 А, та в цей момент у останньої виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні гаражу розташованого на території домоволодіння за вищевказаною адресою, де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що її дії залишаються непоміченими сторонніми особами, діючи умисно та протиправно, таємно, у період воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою збагачення за рахунок злочинної діяльності, викрала знайдені нею інструменти, а саме дриль зеленого кольору з написами «ИЭ - 1022 а з № 150950» вартістю - 345,00 грн; болгарку синього кольору з написами «ЛЕПСЕ» ООО ПО Левентин МШУ - 1,8 230 А вартістю - 800,00 грн., після чого, покинула місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме направилась до автостанції смт Старий Салтів, Чугуївського району, Харківської області, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду, на загальну суму 1145 (одна тисяча сто сорок п`ять) гривень 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України в зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння.

Таким законом є Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, (чинний з 09.08.2024 р.), яким було внесені зміни до ст.51 КУпАП.

Обвинувачена клопотання підтримала, підтвердила згоду на закриття провадження, свою обізнаність у тому, що вона має право заперечувати проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою і не звільняє від обов`язку відшкодування заподіяної злочином шкоди, за діяння в якому вона звинувачується, протягом 3-х місяців з дня закриття провадження її може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна на підставі ст. 51 КУпАП, в редакції, що діяла на час вчинення діяння, факт вчинення правопорушення та вину у його вчиненні визнала.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, де також зазначили, що жодних претензій матеріального та морального характеру за фактом проникнення до їх домоволодінь ні до кого не мають та в подальшому мати не будуть, цивільних позовів заявляти не будуть.

Розглянувши та оцінивши доводи клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до обвинувального акту по кримінальному провадженню № 001171, яке внесене 07.12.2023 до ЄРДС ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного часу, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становила 2310,00 грн. та 1145,00 грн., що підтверджується висновками товарознавчих експертиз.

Відповідно до положень ст. 284 ч. 1 п. 4-1 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Згідно положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Статтею 5 КК України визначено, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Згідно частини 6 вказаної норми зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Враховуючи, що не зважаючи на те, що Законом України від 18.07.2024 № 3886-ІХ були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактично вказаним законом були внесені зміни і до кримінального закону, яким визначається караність такого діяння як викрадення чужого майна, оскільки, визначивши розмір дрібного викрадення чужого майна, вказаний Закон вніс зміни до визначення розміру такого кримінально караного діяння як крадіжка, відповідальність за вчинення якої передбачена ст. 185 КК України.

Наслідком прийняття вищевказаного Закону стало те, що таємне викрадення чужого майна, вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перестало бути кримінально караним діянням.

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 гривень.

Частина 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність» передбачає, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акту в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Отже, з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 № 3886-ІХ скасована кримінальна відповідальність за вчинене особою таке діяння як таємне викрадення чужого майна, вартість якого станом на 09.08.2024 не перевищує розміру 3028,00 гривень.

Згідно правил дії кримінального закону в часі такий закон має зворотну дію, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024 включно.

Порядок вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з його декриміналізацією визначено ст. 284 КПК України.

Відповідно частини 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 частини 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Статтею 479-2 ч.1, 3 КПК України, до якої відсилає ст. 284 КПК України, визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 під час судового розгляду, проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не заперечувала, наслідки такого закриття їй роз`яснені та зрозумілі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та ту обставину, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченою діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченою згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 8 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_5 вчинила дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Тому суд вважає за необхідне направити матеріали відповідному органу поліції для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Щодо розподілу процесуальних витрат. Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17), відповідно до якого питання розподілу процесуальних витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Кримінальне провадження стосовно обвинуваченого закривається на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого з нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21).

По даному кримінальному провадженню витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз складають 260 грн. (висновок експерта № 6520/23 від 18.12.2023), та 280 грн. (висновок експерта № 6522/23 від 18.12.2023).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Речові докази: бензопила помаранчево-зеленого кольору з написами G1 5200 М Dolmar; дриль зеленого кольору з написами «ИЭ - 1022 - 1022 а з № 150950»; болгарка синього кольору з написами «ЕПСЕ» ООО ПО Левентин повернуті власникам під зберігальні розписки, а саме потерпілим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 288, 314, 350, 369, 370, 372, 376, 479-2 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, № 001171, яке внесене 07.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, закрити на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз № 6520/23 від 18.12.2023 в розмірі 260 (двісті шістдесят) грн.; № 6522/23 від 18.12.2023 в розмірі 280 (двісті вісімдесят) грн.

Речові докази: бензопила помаранчево-зеленого кольору з написами G1 5200 М Dolmar; дриль зеленого кольору з написами «ИЭ - 1022 - 1022 а з № 150950»; болгарка синього кольору з написами «ЕПСЕ» ООО ПО Левентин МШУ 1,8 230 А, залишити власнику.

Копію ухвали направити до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківський області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Повний текст ухвали виготовлений 30.12.2024