Провадження № 1-кп/947/1172/24
УХВАЛА

25.12.2024 року

Колегія суддів Київського районного суду м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000158 від 29.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України.

в судовому засілданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з триманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що в ході судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів. На теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, а отже є підстави вважати, що перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_7 може, а саме:

- переховуватися від суду, в тому числі і на території інших держав, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому пред`явлено обвинувачення; його зв`язком з представниками країни-агресора російською федерацією; проживанням в м. Одесі - прикордонному регіоні поблизу державного кордону України з Республікою Молдовою (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, які ще не були допитані у судовому засіданні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- продовжити вчиняти зазначене кримінальне правопорушення або вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується його зв`язком з представниками країни-агресора - російської федерації; мотивами неприйняття державності України, прихильності приєднання території України до російської федерації (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Прокурор вважає, що запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України просить не визначати розмір застави.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючи на те, що обвинувачений тривалий час тримається під вартою, просив відмовити в задоволенні клопотання або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за ч.1 ст.263 КК України, який є тяжким та за ч. 2 ст. 111 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна.

Стороною обвинувачення доведені ризики, передбаченні ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, може здійснити вплив на свідків у кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, у т.ч. проти основ національної безпеки України.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, тяжкості покарання, яке загрожує у разі визнання його винним у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, колегія суддів дійшла висновку, що існує реальний ризик, що обвинувачений може здійснити спробу переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, може вчинити інше правопорушення.

Всі обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку із чим, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Зважаючи на позицію захисника, щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави колегія суддів також враховує правову позицію, викладену у рішенні Другого сенату Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2024 від 19 червня 2024 року, відповідно до якої КСУ дійшов висновку, що частина шоста статті 176 Кримінального процесуального кодексу України не суперечить статтям 3, 8, частинам першій, другій статті 29, частині першій статті 55, частині першій статті 62, частині першій статті 64 Конституції України.

Крім того, Конституційний Суд України вбачає правомірною мету, з якою законодавець доповнив частиною шостою статтю 176 КПК, маючи намір посилити захист суверенітету територіальної цілісності, недоторканності, обороноздатності, державної, економічної й інформаційної безпеки України за рахунок установлення вказаною нормою Кодексу тимчасово (на період дії воєнного стану) особливого порядку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до осіб, яких підозрюють або обвинувачують у вчиненні злочинів, які за тяжкістю й характером є наднебезпечними в умовах воєнного стану та зазначив, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 статті 176 КПК у суду є можливість, за певних підстав та обставин, визначених статтями 177 та 178 Кодексу, застосувати заставу як більш м`який запобіжний захід.

Викладене свідчить про те, що застосування застави як більш м`якого запобіжного заходу є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402- 405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402- 05, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, суд вважає необхідним при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 392-395 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 23.02.2025 року включно в ДУ "Одеський слідчий ізолятор".

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3