Справа № 685/226/25
Провадження № 1-кп/685/50/25
В И Р О К

іменем України

24 квітня 2025 року селище Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Теофіполь кримінальне провадження № 0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Шибена Теофіпольського району Хмельницької області, громадянин України, із середньою освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, особою з інвалідністю не являється, не працює, депутатом не обирався, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне домашнє насильство психологічного характеру щодо його співмешканки, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 .

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, яка гарантує кожному право на повагу до гідності та забороняє катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання, а також вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та систематично вчиняв домашнє насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_6 , з якою він перебуває в сімейних відносинах.

Так, 09.02.2024 близько 10 год та 01.06.2024 близько 19 год, перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їхні наслідки у вигляді заподіяння психологічних страждань ОСОБА_6 , вчинив психологічне насильство шляхом висловлювання щодо неї нецензурними та образливими словами.

За вказані дії ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності відповідно до постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 21.02.2024 у справі № 685/207/24 за ч. 2 ст.173-2 КУпАП та постанови Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 10.07.2024 у справі № 685/714/24 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В подальшому, 02.01.2025, близько 15 год, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем їхнього спільного проживання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства стосовно співмешканки ОСОБА_6 , з якою останній перебуває у сімейних відносинах, діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння психологічних страждань потерпілій та усвідомлюючи їх настання, вчинив відносно співмешканки ОСОБА_6 чергове домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилося у висловлюванні щодо неї нецензурними та образливими словами, чим спричинив їй психологічні страждання.

Внаслідок вчинення ОСОБА_8 09.02.2024, близько 10 год, 01.06.2024, близько 19 год та 02.01.2025, близько 15 год, систематичного домашнього насильства психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_6 , які були психотравмувальними для неї, потерпіла ОСОБА_6 зазнала психологічних страждань у вигляді зниженого настрою, дратівливої слабкості, зацикленості на емоційно-негативних сімейних переживаннях, відчуття приниження та образи.

Зазначене діяння ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство.

Під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні 24.04.2025 учасники судового провадження повідомили суд про те, що підтримують укладену 12.03.2025 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним відповідно до вимог ст.ст. 468 469, 471 КПК України.

Відповідно до ст. 474 КПК України, розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання.

Згідно з угодою про примирення, потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 дійшли згоди, що кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 126-1 КК України, ОСОБА_4 вчинив саме за викладених вище обставин, ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства за обставин, викладених у формулюванні обвинувачення згідно з п. 2 угоди про примирення, а також фактичні обставини кримінального провадження, викладені у п. 2. угоди про примирення та підтверджує обставини, які є істотними для даного кримінального провадження, викладені у п. 3 угоди про примирення.

Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як вчинення домашнього насильства.

Відповідно до п. 3 угоди про примирення між потерпілою та підозрюваним, її укладено з ініціативи потерпілої ОСОБА_6 , добровільно, укладення угоди не є наслідком застосування щодо сторін чи їх близьких родичів насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У п. 3 угоди потерпіла підтвердила факт примирення з підозрюваним, повідомила, що здійснює акт прощення в результаті вільного добровільного остаточного волевиявлення, яке виключає будь-який неправомірний вплив шляхом обіцянок, насильства, погроз, фізичного або психічного примусу, а сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації вчиненого підозрюваним злочину, а саме за ст. 126-1 КК України.

В угоді констатовано, що істотним для даного провадження є повне визнання підозрюваним вини у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтвердження обставин скоєння злочину та сприяння його розкриттю.

В угоді ОСОБА_4 повністю та беззаперечно визнав свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України за встановлених та викладених в угоді обставин.

Відповідно до п. 3. угоди, ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, погоджується з правовою кваліфікацією його діяння за ст. 126-1 КК України, а також фактичними обставинами кримінального провадження, викладеними у п. 2 угоди про примирення; ОСОБА_4 підтвердив обставини, які є істотними для даного кримінального провадження, викладені у п. 3 Угоди, а також надав згоду на призначення йому судом покарання, узгодженого сторонами угоди у п. 5 угоди, а саме: за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

У п. 5 угоди підозрюваний та потерпіла повністю погодились з узгодженою мірою покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

У п. 6 угоди її сторони підтвердили про обізнаність з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення, у тому числі для підозрюваного у виді обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмови від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини п?ятої статті 474 КПК України, а для потерпілої у виді обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, а також підтвердили про обізнаність з правовими наслідками невиконання затвердженої судом угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 , якому у підготовчому судовому засіданні роз`яснено його права та обов`язки, в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю та беззастережно.

Також, будучи обізнаним про наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив факт підписання ним угоди про примирення на умовах, викладених у примірнику угоди, наданому суду, просив суд затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, надав згоду на призначення узгодженого покарання в угоді при примирення покарання, повідомив, що ініціатором укладення угоди про примирення була потерпіла, укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився з думкою прокурора про доцільність застосування до нього передбачених ст. 91-1 КК України обмежувальних заходів, як до особи, яка вчинила домашнє насильство.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав думку обвинуваченого, просив затвердити угоду про примирення, підтвердив добровільність укладення угоди його підзахисним, не заперечив проти застосування до обвинуваченого передбачених ст. 91-1 КК України обмежувальних заходів, як до особи, яка вчинила домашнє насильство, на мінімальний строк, визначений законом.

Прокурор ОСОБА_3 повідомив, що вважає угоду такою, що відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання, повідомив, що укладення цієї угоди є добровільним, просив суд при призначенні покарання застосувати до обвинуваченого передбачені ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, на строк, визначений судом.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила факт ініціювання саме нею як потерпілою укладення угоди про примирення, а також підтвердила, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування до неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_9 в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права, передбачені ст. 474 КПК України, та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також із вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду, а також роз`яснивши сторонам, що у випадку постановлення вироку про затвердження угоди вони на підставі ст. 394 і 424 КПК України будуть обмежені в підставах апеляційного та касаційного оскарження вироку, прийшов до висновку, що сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого відносно визнання ним винуватості у цій справі та сумнівів у добровільності позицій сторін угоди, відображеної у ній, немає, і укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Суд також враховує наступне.

Відповідно до ст. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи, карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років

За критеріями, визначеними ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Як встановлено в судовому засіданні, ініціатором укладення угоди про примирення була саме потерпіла, що відповідно до положень ч. 1 ст. 469 КПК України свідчить про відсутність перешкод для затвердження відповідної угоди про примирення.

За викладених обставин, виходячи з положень статей 468, 469 КПК України, угоду про примирення може бути укладено.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст. 471 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується обвинувачений ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, відповідає фактичним обставинам, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Правильною є і узгоджена сторонами кваліфікація діяння обвинуваченого за ст. 126-1 КК України як вчинення домашнього насильства.

Кваліфікація діяння ОСОБА_4 є правильною, ґрунтується на зазначених вище обставинах вчинення правопорушення, повідомленими обвинуваченим суду обставинами і при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

При узгодженні покарання сторонами враховано як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і особу обвинуваченого, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючись у призначенні покарання, із врахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставин, що обтяжують покарання, у п.5 угоди сторони вважають за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 основне покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

Запропоноване угодою покарання вцілому відповідає положенням ст. 50 та ст. 65 КК України щодо тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, конкретних обставин справи та обставин, що пом`якшують покарання, обставин, що обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи інших дій, ніж ті що передбачені в угоді, відповідає фактичним обставинам правопорушень, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відповідає встановленим національними та міжнародними законодавчими актами вимогам і підлягає затвердженню з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта у справі відсутні.

Шкода, завдана злочином, відповідно до обвинувального акта, відсутня.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відносно обвинуваченого запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 471, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 12.03.2025 між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000002 по обвинуваченню ОСОБА_4 , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2025.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України на строк один місяць.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом (ч. 5 ст. 476 КПК України).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 476 КПК України).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Головуюча суддя ОСОБА_10