Провадження №1-кп/127/1025/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,,

захисника ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання в приміщенні суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, відомості про яке внесено 15 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001243,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування дотримані вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає. В судове засідання просив викликати учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що за даним кримінальним провадженням можливо призначити судовий розгляд.

Так, відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

З метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за необхідне судовий розгляд провести у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників судового провадження та визначити дату і місце проведення судового розгляду.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання в якому просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивуючи зазначене тим, що останній вчинив умисні злочини, які відноситься до категорії нетяжких злочинів та тяжких злочинів, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому, з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та недопущення переховування обвинуваченої від суду та незаконного впливу на потерпілих та свідків є доцільним продовжити останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора та просили суд змінити йому запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

При вирішенні питання про продовження терміну дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд не розпочато, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Відповідно до наявних матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності, умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Термін тримання обвинуваченого під вартою спливає, розгляд справи ще не розпочато, у справі не допитані свідки, не досліджені письмові докази, що не виключає можливості тиску обвинуваченого на свідків, іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини, що і доводить існування ризиків у кримінальному провадженні, визначених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сукупність вищезазначеного свідчить, що на даній стадії судового розгляду жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не досягне мети застосування запобіжного заходу, визначеної ст. 177 КПК України, оскільки інший запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, уникнути відповідальності, можливості тиску обвинуваченого на свідків.

Все зазначене свідчить, що ризики встановлені судом існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи, не упередять можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, у зв`язку з чим, дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя/суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що застава може бути застосована до особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У таких випадках її розмір підлягає визначенню в ухвалі суду. Слідчому судді, суду слід зважати, що визначені у ч. 5 ст. 182 КПК чіткі розміри застави дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження. Суду необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абз.2-4 п.16 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене та майновий стан обвинувачених, суд вважає, що з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 314-317, 331, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, відомості про яке внесено 15 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001243, яке відбудеться 16 грудня 2024 року о 17 год. 00 хв., у приміщені Вінницького міського суду Вінницької області, в залі судових засідань №21.

Розгляд кримінального провадження призначити у відкритому судовому засіданні.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 діб, починаючи з 10.12.2024 року до 07.02.2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 242240,00 грн.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти обов`язки, передбаченні п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Якщо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити термін їх дії відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали суду, в частині продовження строку дії запобіжного заходу та визначення розміру застави, 60 діб, тобто до 07.02.2025 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала, в частині продовження строку дії запобіжного заходу, може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: