Провадження № 1-кп/389/141/24
У Х В А Л А

13 березня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000384 від 13.04.2024 та за №0000531 від 13.06.2024 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.ч.1, 2 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 16.01.2025 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16.03.2025.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2025 року, справу передано до провадження судді ОСОБА_1

12.03.2025 прокурором подане клопотання, яке він підтримав в судовому засіданні, просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, два з яких є тяжкими, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 7 років, тож, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків з метою зміни наданих ними показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу під час досудового розслідування, не зникли.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій зазначив про неможливість бути присутнім у судовому засіданні 13.03.2025 у зв`язку із захворюванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заявляв клопотання про залучення захисника на окрему слідчу дію, проте, заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за місцем його проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово. Посилалися на недоведеність та необґрунтованість заявлених прокурором ризиків, а також вказали, що обвинувачений одружений, має дитину, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, до мобілізації був працевлаштований.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник - ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд даної справи за їх відсутності.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Беручи до уваги приписи ст.52 КПК, участь захисника у кримінальному провадженні не є обов`язковою, тому суд вражає за можливе розглянути клопотання прокурора за відсутності адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить таке.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, два з яких є тяжкими, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до 7 років, тому, усвідомлюючи тяжкість кримінальних правопорушень та розуміючи можливе покарання у разі доведення його вини та з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду.

Водночас судом враховано, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, водночас не має постійного джерела доходів так як наразі не працює, проходив військову службу в Збройних Силах України за мобілізацією, у військовому званні головний сержант на посаді гранатометчика 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , після чого залишив військову частину, звідки надійшла негативна службова характеристика, що вказує на високу ймовірність переховування його від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано свідків та неповнолітнього потерпілого, є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на даних осіб з метою зміни раніше наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини.

Судом також враховано характер кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому стосовно неповнолітньої особи, та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Доводи обвинуваченого та захисника обвинуваченого про необґрунтованість наявності ризиків та необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 судом не можуть бути враховані із вищезазначених підстав.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тож ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів про неможливість утримання ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятора суду не надано.

В силу положень ч.4 ст.183 КПК України суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Знам`янка Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 12.15 год. 13 березня 2025 року по 12.15 год. 11 травня 2025 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1