УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року

м. Київ

справа № 757/8732/23-п

провадження № 51- 950 ска 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

вивчивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року,

з урахуванням постанови Печерського районного суду м. Києва від 13 березня

2024 року про виправлення описки, та постанову Київського апеляційного суду

від 19 грудня 2024 року,

установив:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року було виправлено описку та вірно зазначено розмір адміністративного стягнення - «двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн».

Постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року, з урахуванням постанови цього суду від 13 березня 2024 року про виправлення описки, залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаних судових рішень.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно з пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У рішенні Конституційного Суду України від 12.06.2012 №13-рп/2012 зазначено, що встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, (Ashingdane v. the United Kingdom), пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року (Krombach v. France).

Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.

Законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду, також виступає КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлене у ст. 294 КУпАП, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Крім того, статтею 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені

в касаційному порядку, однак оскаржувані постанови до цього переліку не входять.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана

на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 129 Конституції України, п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 13 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4