Справа № 303/553/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжних заходів у кримінальному провадженні, внесеному 08.02.2024 до ЄРДР за №0000066 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ; захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В:

Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області проводиться судовий розгляд в кримінальному провадженні, внесеному 08.02.2024 до ЄРДР за №0000066 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 подано клопотання про продовження застосування ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожному окремо, діючих відносно останніх запобіжних заходів - тримання під вартою, які мотивовані продовженням існування встановлених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, недостатністю, для запобігання останнім, застосування щодо обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів.

В свою чергу, від захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 , надійшло заперечення щодо клопотання прокурора, в якому він, посилаючись на стадію судового розгляду кримінального провадження, відсутність належного обґрунтування стороною обвинувачення продовження реального існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також звертаючи увагу на невідповідність висунутого ОСОБА_12 обвинувачення, з огляду на те, що остання не виготовляла наркотики, не бажала виконувати вимогу ОСОБА_13 , не була організатором злочину, а є особою яку використали в злочинних цілях, просить суд застосувати щодо його підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 21:00 год. до 06:00 год., з покладанням на неї ряду обов`язків.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з врахуванням належного виконання ОСОБА_12 своїх процесуальних обов`язків, наявністю в неї постійного місця проживання, сім`ї, а також проблем зі здоров`ям (хронічне захворювання центральної нервової системи - епілепсія), є достатнім для забезпечення її належної процесуальної поведінки.

До суду від захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , надійшли заперечення, в яких він наполягає на безпідставності клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо його підзахисного.

У поданих запереченнях захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_6 не виготовляв, не збував наркотики, не підшуковував «клієнтів», та не був організатором злочину, не має на меті ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

З врахуванням того, що заявлені стороною обвинувачення ризики є непереконливими та належним чином не підтверджуються, прокурором не доведено неможливість застосування менш обтяжливого запобіжного заходу, на переконання сторони захисту, достатнім запобіжним заходом слід визнати домашній арешт в певний період доби, а саме з 21:00 год. до 06:00 год., з покладанням на ОСОБА_6 ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання щодо кожного з обвинувачених підтримав з підстав викладених у них.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 вказав на відсутність підстав для подальшого продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою, та з врахуванням поданих заперечень, просив у задоволенні клопотання прокурора відмовити, застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, для надання їй можливості заробляти на життя та утримання своїх дітей, щодо яких вона хоч і позбавлена батьківських прав, однак має виконувати обов`язки щодо їх утримання.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заперечив щодо клопотання прокурора з підстав, що викладені в поданих до суду запереченнях, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

ОСОБА_5 просила суд врахувати наявність на її утриманні неповнолітніх дітей та хворої мами, а відтак обмежитись застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту або застави.

Захисниця ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 підтримала позицію підзахисної.

Заявлене прокурором клопотання вважає безпідставним, так як прокурором не надано жодних доказів на підтвердження наявності вказаних ним у клопотанні ризиків та подальшої необхідності, з врахуванням стадії кримінального провадження, продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

ОСОБА_10 просила суд, з огляду на факт перебування на утриманні обвинуваченої трьох неповнолітніх дітей та важкохворої матері, яка є інвалідом ІІ групи, потребує оперативного втручання - трансплантації серця, та є фактично прикутою до ліжка, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо клопотання прокурора, просив суд не продовжувати його подальше перебування під вартою, змінивши застосований запобіжний захід на домашній арешт, для надання йому можливості матеріально забезпечувати, з огляду на перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною, родину (шляхом надання послуг із ремонту автотранспортних засобів безпосередньо за місцем проживання), та займатися вихованням доньки.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_11 заявлене прокурором клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 вважає необґрунтованим, через не доведення стороною обвинувачення існування заявлених ризиків, які є виключно припущенням.

З огляду на те, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні малолітню дитину, захисник вважає за можливе, з метою заробітку та забезпечення родини, чи створення відповідних умов для виконання цієї функції дружиною, яка з огляду на перебування у декретній відпустці, та відсутністю підтримки з боку чоловіка, позбавлена можливості для працевлаштування, застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю, що сприятиме досягненню балансу між правами ОСОБА_4 та забезпеченням його належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу, суд приходить до наступного.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд має перевірити обставини, зазначені у ч.3 ст.199 КПК України на предмет того чи виправдовують вони подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання. Вирішуючи це питання, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. Зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , оцінивши доводи та заперечення учасників судового провадження, суд дійшов висновку про збереження на даний час тих ризиків, а саме визначених п.1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України, існування яких було встановлено при продовженні запобіжного заходу обвинуваченим на стадії досудового розслідування (ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 24.12.2024), та під час вирішення клопотання сторони захисту щодо продовження запобіжного заходу вже на стадії судового розгляду (ухвала Мукачівського міськрайонного суду від 28.01.2025 року).

Надаючи оцінку викладеним захисником ОСОБА_9 запереченням щодо відсутності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 , з огляду на необґрунтованість висунутого останній обвинувачення, суд виходить з наступного.

Так, обґрунтованість певного обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Відповідні заперечення стороною захисту є предметом правової оцінки під час розгляду кримінального провадження по суті, без визначення наперед процесуальної перспективи пред`явленого обвинувачення.

Оцінка доказів завершує весь процес доказування. Результати оцінки доказів знаходять відображення в мотивувальній частині судового рішення, в якому суд зобов`язаний вказати, які факти судом встановлені, на основі яких доказів, які докази були відкинуті судом і з яких мотивів.

З аналогічних підстав суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 .

Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою на стадії судового розгляду вирішальне значення має наявність чи відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких відомостей про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для зміни стосовно обвинувачених запобіжного судом не встановлено.

З урахуванням, зокрема, даних про особу кожного із обвинувачених, характеру інкримінованих їм діянь та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, суд вважає, що продовження строку тримання обвинувачених під вартою буде доцільним, а також відповідатиме вимогам процесуального закону.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Суд додатково наголошує на тому, що кримінальні правопорушення, передбачені статтями 307, 317 КК України, є злочинами у сфері обігу особливо небезпечних наркотичних засобів, що створює загрозу для здоров`я населення.

Застосування до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , альтернативних запобіжних заходів, на яких наполягав захист ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ), суд наразі вважає неможливим, в тому числі, з огляду на характер злочинів, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 ч.2 ст.317 КК України), та ОСОБА_7 (ч.3 ст.307 КК України), які мають підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів.

Суд вважає, що прокурором доведено існування у даному кримінальному провадженні громадського інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених, зважаючи на їх кількість, характер інкримінованих їм кримінальних правопорушень та підвищену суспільну небезпечність останніх.

Аргументи захисту про наявність в обвинувачених певних обставин, як таких, що характеризують їх з позитивної сторони (наявність стійких соціальних зв`язків, місця проживання, заробітку, тощо), так і тих, що породжують певні зобов`язання (наявність дітей, хворої матері, тощо), хоча і заслуговують на певну увагу, але не є тими безумовними факторами, які виключають можливість тримання особи під вартою або ж беззаперечно знижують (зменшують) імовірність реалізації цією особою ризиків, встановлених судом.

Окрім того, зазначені обставини існували також і на момент вчинення інкримінованих злочинів, проте жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці обвинувачених.

Також суд критично оцінює посилання захисника ОСОБА_9 про незадовільний стан здоров`я його підзахисної, обумовлений хронічним захворюванням центральної нервової системи епілепсією, з огляду на те, що чинне законодавство у сфері охорони здоров`я регламентує порядок отримання обвинуваченим права на медичну допомогу під час попереднього ув`язнення.

Суд зауважує, що матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що обвинуваченій не може бути забезпечена належна медична допомога та лікування в установі її тримання.

Таким чином, захисником ОСОБА_14 не доведено необхідність зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, з огляду на наявні медичні показники.

Враховуючи наведене, мету застосування запобіжних заходів, розцінюючи ризики, передбачені п.1, 3-5 ч.1ст.177 КПК України, як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне продовжити останнім строк тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо вказаних осіб.

При цьому, відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для застосування до підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вимог ч.3 ст.183 КПК України, тобто у визначенні розміру застави.

Визначений ОСОБА_7 розмір застави - 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 196-199, 314-316, 369, 370, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 14 травня 2025 року.

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 14 травня 2025 року.

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 14 травня 2025 року.

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканці АДРЕСА_1 до 14 травня 2025 року з визначеною заставою в сумі 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі внесення застави у визначеному розмірі вона підлягає звільненню з-під варти і з того моменту буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_7 , в разі внесення нею застави, такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності;

- не спілкуватися зі свідками та обвинуваченими в даному кримінальному провадженні.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною чи юридичною особою, окрім юридичної особи державної або комунальної власності або такої, що фінансується з місцевого, державного бюджету, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

На ухвалу суду, в частині продовження запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1