Справа № 152/1783/24
У Х В А Л А

27 березня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и в:

В провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

До початку судового засідання 27.03.2025 року, захисник ОСОБА_5 подав до суду заяву про відвід прокурору. В обґрунтування заяви вказано, що протягом всього часу ОСОБА_4 , повідомлялася особа, яка вчинила крадіжку м`яса, однак сторона обвинувачення жодним чином не прореагувала, не здійснила звернення правоохоронних органів та не було проведення опитування даної особи. Сторона обвинувачення неодноразово акцентувала, що ОСОБА_4 є дезертиром, хоча вироку не було надано. Захисник вважає, що в даному випадку прокурором ігнорується Конституція Укарїни, а також вимоги КПК України, що вказує на наявність сумнівів, щодо неупередженості сторони обвинувачення, а тому є необхідність у відводі прокурора ОСОБА_3 від здійснення обвинувачення. Захисник просить відвести прокурора ОСОБА_3 від здійснення обвинувачення по цій справі.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримали, з підстав викладених у ній, просили відвести прокурора від здійснення обвинувачення у цій справі.

Прокурор, щодо заяви заперечував, вважає, що заява є необґрунтованою та безпідставною, просив відмовити у задоволенні його відводу.

Дослідивши зміст заяви захисника, заслухавши сторони судового засідання, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Окрім того, ч. 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, на яку посилається захисник ОСОБА_5 в обґрунтування заяви про відвід, існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Поряд з цим, ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Згідно з Керівними принципами ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, п. 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування та в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Водночас, норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставин, які підтверджені відповідними доказами.

Під час розгляду заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 встановлено, що підставою для звернення з цією заявою стало посилання захисника на не доведення обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також акцентування уваги сторони обвинувачення, що ОСОБА_4 є дезертиром, однак жодного вироку прокурором не надано.

Перевіривши підстави, якими обґрунтована заява про відвід, враховуючи зміст ст. 77 КПК України, в якій передбачені підстави для відводу прокурора, суд дійшов висновку, що обставини, які б свідчили про упередженість чи зацікавленість прокурора ОСОБА_3 у даному провадженні, відсутні.

Так, у відповідності до ст. 36 КПК України, прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності та здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом (п. 14, п. 15 ч. 2).

Відтак, наведені у заяві дії прокурора корелюються з приписами КПК України щодо їх повноважень, а отже, виконання ними законодавчо визначених процесуальних обов`язків не може визнаватися упередженістю по відношенню до особи.

Натомість, позиція під час здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні не може вважатися упередженістю та, відповідно, слугувати підставою для його відводу, оскільки зумовлена процесуальним статусом та процесуальними повноваженнями прокурора, визначеними ст. 36 КПК України, а законність процесуальних дій (бездіяльності) прокурора, вчинених в порядку нагляду за досудовим розслідуванням, не може перевірятися поза межами передбаченого законом процесуального контролю.

Суд також враховує, що жодних доказів упередженості прокурора ОСОБА_3 чи його зацікавленості у результатах розгляду даної справи стороною захисту не надано, а відтак, доводи заяви про відвід є голослівними, тому не можуть братися до уваги при оцінці наявності чи відсутності обставин упередженості прокурора.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи або об`єктивну неможливість його участі в цьому провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

Незгода сторони кримінального провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю прокурора за умови відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про його упередженість до будь-якого зі сторін провадження, не є підставою для їх відводу.

На переконання суду, заявлений прокурору відвід ґрунтується лише на оціночних судженнях та не містить об`єктивно підтверджених відомостей про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості або особистій заінтересованості, тоді як сама по собі незгода учасників провадження з процесуальними діями прокурора не є підставою для відводу.

За наведених обставин, посилання сторони захисту у заяві про відвід на п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України не є доречними та відхиляються судом. Існування будь-яких інших підстав, передбачених ст. 77 КПК України, для відводу прокурора судом також не встановлено.

Суд звертає увагу сторони захисту, що вона не позбавлена процесуальних можливостей залучення до справи свідків, або подання доказів на доведення своєї правової позиції, таким чином посилання на незалучення свідка прокурором, суд вважає неспроможним, зокрема, і з підстав того, що прокурор самостійно визначає об`єм доказів, якими він забезпечує реалізацію публічного обвинувачення в суді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 81 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід прокурора, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1