ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою з доповненням захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 26 вересня 2024 року у кримінальному провадженні №0000876 від 30.08.2024 року,-

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів до 23 листопада 2024 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Таверівка Чутівського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, на момент вчинення кримінального правопорушення, перебуваючого на посаді солдата резерву 3 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого у військовому званні «рядовий», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Приймаючи таке судове рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, передбачених п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, особу підозрюваного та неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

З вказаним рішенням не погодився захисник ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді змінити та визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн, в іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Стверджує, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний повністю визнає свою вину, активно сприяє слідству, має на утриманні неповнолітню дитину та є особою раніше не судимою.

Звертає увагу, що в ухвалі суддя не обгрунтував відмову у застосуванні застави.

В судовому засіданні захисник Фабро надав суду доповнення, в яких зазначав, що факт відкриття кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 і 408 КК України стосовно військовослужбовця не є підставою для відмови у продовженні йому військової служби та дії контракту.

Зауважує, що ОСОБА_7 бажає продовжити службу та прибути для продовження такої, однак не може цього зробити в зв`язку з перебуванням його під вартою.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та поданого доповнення, колегія суддів дійшла такого висновку.

На підставі ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000876 від 30.08.2024 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 призвано на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 31.05.2024.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2024 № 150 рядового ОСОБА_7 з 01.06.2024 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду солдата резерву 3 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу. З 01.06.2024 рядовий ОСОБА_7 вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.07.2024 № 194, рядовий ОСОБА_7 , солдат резерву 3 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу з 15.07.2024 вважається таким, що самовільно залишив військову частину.

Так, рядовий ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді солдата резерву 3 взводу резерву 2 роти резерву солдатського складу, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , підрозділ якої дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для залишення розташування військової частини, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 15.07.2024, приблизно о 08 год 00 хв, самовільно залишив місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , вибув у невідомому напрямку та перебував поза його межами, при цьому час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення до підрозділу військової частини НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 15.07.2024, приблизно о 08 год 00 хв, рядовий ОСОБА_7 , умисно, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану та незаконно перебував за його межами до 25.09.2024.

25.09.2024 року ОСОБА_7 було затримано в порядку статті 208 КПК України, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

В цей же день ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

25.09.2024 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Полтавської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

26.09.2024 слідчим суддею вказане клопотання слідчого задоволено і з цим рішенням погоджується і колегія суддів, оскільки з викладеного вище та з наданих суду матеріалів вбачається, що слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.

Про наявність ризиків свідчить те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, що свідчить про його суспільну небезпечність, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не визначив заставу, як альтернативний запобіжний захід з чим погоджується і колегія суддів, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, доводи підозрюваного та захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та про необхідність застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки визначення застави в мінімальному розмірі не дасть гарантії забезпечення належної правової поведінки підозрюваного.

Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

З огляду на вказане, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненням захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 26 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4