справа № 619/3321/24
провадження № 1-кс/619/240/25
УХВАЛА

іменем України

18 квітня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заявника адвоката ОСОБА_5 , діючої в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000069 від 30 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

встановив:

Заявник - адвокат ОСОБА_5 , діюча в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотаннямпро скасування арешту, який було накладено, на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 09 травня 2024 рокуна транспортний засіб марки «Toyota», модель «Land Cruiser Prado» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання зазначила, що СД ВП№ 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000069 від 30 квітня 2024року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

29 квітня 2024 року під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «Toyota» модель «Land Cruiser Prado» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_4 , vin-код: НОМЕР_5 , власником автомобіля є ОСОБА_6 , користувачем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 09 травня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 квітня 2024 року за № 0000069, задоволено клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області та накладено арешт на тимчасово вилучене 29 квітня 2024 року під час огляду місця події - відкритої ділянки місцевості, розташованої на узбіччі автошляху «Харків-Охтирка» за координатами 49.9748734, 36.1187848 по вул. Сумський Шлях в с. Подвірки Харківського району Харківської області на транспортний засіб марки «Toyota», модель «Land Cruiser Prado» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який опечатано та поміщено на майданчик ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 10; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_4 , поміщено до сейф пакету WAR1249659 з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування майном, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Заявник зазначає, що ОСОБА_4 є доброчесним покупцем транспортного засобу, не має іншого транспортного засобу, який необхідний для повноцінного існування, можливості отримання медичних послуг для людей та себе, вивезення речей першої необхідності у разі потреби, використанні у роботі.З моменту накладення арешту на майно пройшов тривалий проміжок часу, в органу досудового розслідування було достатньо, на думку заявника, часу для перевірки усіх обставин кримінального провадження. Отже заявник вважає, що потреба у накладенні арешту на майно відпала, а тому просить скасувати арешт.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні тим, що містяться у клопотання.

Представник Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 в суді пояснив, що 29.04.2024 в с. Повірки по вул. Сумський шлях, на відкритій ділянці місцевості було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Toyota» модель «Land Cruiser Prado», чорного кольору, з номерними знаками НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . В ході огляду було встановлено, що на кузові зазначеного транспортного засобу виявлено ознаки кустарного втручання.

03 травня 2024 року отримано висновок експерта № СЕ-19/121 -24/12270-КДТЗ, згідно якого бланк наданого на дослідження свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серійний номер НОМЕР_4 (серійний номер бланку НОМЕР_4 ), яке оформлене на транспортний засіб марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER PRАDO» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », номером шасі (кузова, рами) « НОМЕР_5 », зареєстроване 05.02.2015 на ім`я власника « ОСОБА_6 » - за способами друку та спеціальними елементами захисту відповідає бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу. Ознак внесення змін у надане на дослідження свідоцтво про реєстрацію не виявлено, але це ще не свідчить про те, що первинний зміст документа не змінювався у зв`язку з технологічних особливостями в персоналізації документів даного зразку, які дозволяють з легкістю знімати голографічну плівку та змивати барвник з пластикового документа, при цьому не залишаючи ознак видалення.

10.07.2024 отримано висновок експерта № СЕ-19/121 -24/12878-КДТЗ, згідно якого ідентифікаційний номер транспортного засобу марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER PRАDO», змінений. Зміни відбулися шляхом видалення ділянки металу з первинним ідентифікаційним номером на рамі, також відбулося видалення первинної встановленої таблички виробника ідентифікаційним номером транспортного засобу та закріплення в місці попереднього розташування таблички з ідентифікаційним номером транспортного засобу «JTEBU29J105109148», яка не відповідає наявним зразкам, також змінам піддавався номер двигуна транспортного засобу, було видалено 4 - 10 знаки первинного номеру та нанесено у місці їх попереднього розташування знаки номеру «5511483».

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі згідно інформації з Єдиного державного реєстру МВС, станом на 04.12.2024, у ВРЕР м. Умань при УДАІ УМВС України в Черкаській області, було зареєстровано транспортний засіб марки «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER PRАDO», 2007 року випуску, номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_1 , із видачею свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_6 від 05.02.2015, на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, 28.04.2016 відбулося зняття з обліку у зв`язку зі скасуванням реєстрації вищезазначеного транспортного засобу (згідно висновку РСЦ МВС в Черкаській області) у ТСЦ № 7141 РСЦ ГСЦ МВС в Черкаській області, при цьому свідоцтво по реєстрацію НОМЕР_4 переводиться адміністратором Територіального сервісного центру у статус «загублений». Виходячи із вищевикладеного, 07.05.2016 під час перереєстрації на нового власника за договором купівлі-продажу та інш.(оформленого нотаріально) у ТСЦ № 1441 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій області, вищезазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 05.02.2015, не надавалось, так як значилось загубленим від 28.04.2016. Підстави для перереєстрації транспортного засобу «TOYOTA» моделі «LAND CRUISER PRАDO», 2007 року випуску, номер кузова (шасі, VIN) НОМЕР_5 , які зберігались у ТСЦ № 1441 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій області від 07.05.2016, були знищені по закінченню строку зберігання.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , який згідно свідоцтва серії НОМЕР_4 вказаний, як власник транспортного засобу, встановлено, що вказаний транспортний засіб у 2016 року він продав по генеральній довіреності «перекупам» на ринку «Лоск». Чоловік на ім`я ОСОБА_4 , йому невідомий. На запитання працівників поліції чому ОСОБА_4 під час вилучення вказаного транспортного засобу вказав, що придбав його у ОСОБА_7 , свідок відповів, що ОСОБА_4 сказав не правду та такий чоловік йому невідомий.

Сам ОСОБА_4 за весь час досудового розслідування до дізнавача жодного разу не з`явився.

В ході досудового розслідування встановлено, що ідентифікаційний номер транспортного засобу марки Toyota, модель Land Cruiser Prado, табличка виробника з ідентифікаційним номером транспортного засобу та номер двигуна були змінені. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 згідно інформації з сервісного центру рахується як загублене, а згідно висновку експерта неможливо стверджувати, що первинний зміст документа не змінювався. Тобто у випадку скасування арешту та повернення транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_4 , останній нічого іншого окрім як знищити їх або спотворити іншим чином, зробити не зможе, оскільки на законних підставах користуватися вказаним транспортним засобом, а також вчиняти з ним будь які реєстраційні дії, він не має права.

Оскільки органом досудового розслідування ще проводяться слідчі дії спрямовані на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Дізнавач СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП №3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 30.04.2024 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 09.05.2024 задоволено клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000069 на тимчасово вилучене майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме:

- транспортний засіб марки «Toyota», модель «Land Cruiser Prado» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та поміщено на майданчик ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Дергачі, вул. 1-го Травня, 10;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_4 , поміщено до сейф пакету WAR1249659 з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Постановою старшого дізнавача СД ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 від 16.09.2024, змінено попередню правову кваліфікацію даного кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000069 від 30.04.2024 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України на ст. 290 КК України.

Положеннями ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчим суддею встановлено, що правовою підставою для накладення арешту натранспортний засіб марки «Toyota», модель «Land Cruiser Prado» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_4 , поміщено до сейф пакету WAR1249659 було забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000069 від 30.04.2024.

Потреби досудового розслідування виправдовують арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Статтею 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Вказане майно, є речовим доказом в рамках вищезазначеного кримінального провадження, а тому в цілях його збереження, виключення можливості його зникнення, втрати чи пошкодження, забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування й застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, а тому клопотання про скасування арешту майна, навіть з урахуванням усіх викладених в ньому доводів, задоволенню не підлягає, оскільки досудове розслідування триває, та потребує подальшого з`ясування.

Твердження щодо необґрунтованості накладення арешту або щодо того, що відпала потреба у арешті майна - не доведено, враховуючи положення ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовлено, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити особі, яка подала клопотання, що це не позбавляє особу знов звернутися з відповідним клопотанням після виникнення нових обставин, які не досліджувались судом при ухваленні попереднього рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170, 174, 309, ч. 2 ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання заявника адвоката ОСОБА_5 , діючої в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0000069 від 30 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1