ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000089, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 березня 2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Дніпрі, громадянина України, не одруженого, маючого базову середню освіту, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2025 року приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував у приміщенні квартири за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , з якою у нього виник словесний конфлікт. Під час конфлікту у ОСОБА_3 на ґрунті виниклих неприязних особистих відносин виник умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаному місці 11 березня 2025 року приблизно о 02:30 год., стоячи біля потерпілої, яка лежала на ліжку, тримаючи у руках металеві граблі, завдав ними один удар в область лівої руки та тулубу зліва ОСОБА_3 .

Внаслідок умисних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців лівого плеча, лівого передпліччя, передньої черевної стінки зліва, двох саден на їх тлі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вказані тілесні ушкодження, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, а обвинувачений, представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєному кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, доведена у повному обсязі.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення відносно іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого буде покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100,110,124,349,368,373-374,376,392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватим скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1