465/2574/25
1-кп/465/924/25
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

08.04.2025 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 16.02.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

В провадження Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 16.02.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернувся з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що обґрунтованість підозри/обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, зокрема протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.02.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 16.02.2025; протоколом про визнання предметів речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження; показаннями свідка ОСОБА_8 від 17.02.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_5 від 16.02.2025; протоколом огляду предметів від 17.02.2025; речовими доказами у справі, документами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок обвинуваченого ОСОБА_6 із вчиненням даного кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого судового слідства у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Згідно ч.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи санкцію ч.4 ст.186 КК України, КПК України дозволяє застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.02.2025 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 15.04.2025 включно.

Беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри/обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 7 років, без можливості застосувати ст.75 КК України (інкриміноване діяння вчинено під час умовно-дострокового звільнення), є достатні підстави стверджувати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків; продовжувати вчиняти інші злочини; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню; продовжувати вчиняти інші злочини.

Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду існує та обумовлений можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов?язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_6 передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк понад 7 років), вчинення тяжкого злочину під час умовно-дострокового звільнення на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2024 (невідбутий строк покарання 4 роки з місяці 19 днів позбавлення волі), а також існування умов для життя ОСОБА_6 в умовах розшуку, можливості його переховування як на території України, так і за межами України (в тому числі на непідконтрольній території). Крім цього, характеризуючі дані на підозрюваного свідчать про те, що він не має стійких соціальних зв?язків, що підтверджує існування наведеного ризику і в даному випадку.

При встановленні ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному проваджені слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Стосовно ризику вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, слід зазначити, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, офіційно не працевлаштований, не має - міцних соціальних зв`язків та законних джерел заробітку, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , на даний час обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, що підтверджує існування даного ризику в даному випадку.

Враховуючи викладені вище обставини, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється/обвинувачується ОСОБА_6 , очевидну суспільну небезпеку обвинуваченого, у разі доведеності його вини безальтернативне покарання у виді позбавлення волі без можливості застосування ст. 75 КК України, приходжу до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки об`єктивно будуть існувати можливості для переховування від суду, вчинення інших злочинів, незаконного впливу на свідків як безпосередньо, так і за посередництвом сторонніх осіб, тому лише обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Разом з тим, згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого поєднане із застосуванням насильства, прошу розмір застави не визначати.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив клопотання задоволити.

Обвинувачений та захисник щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою поклались на розсуд суд.

Потерпілий ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримав.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та подане прокурором клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 16.02.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18.02.2025 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 15.04.2025 включно.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова суду від 31.03.2025 призначено підготовче судове засідання.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведене продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обвинувачується у тяжкому злочині, строк покарання якого передбачено понад 7 років, крім того вчинив тяжкий злочин під час умовно-дострокового звільнення на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2024; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки обвинувачений неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел заробітку, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Вирішуючи подане клопотання, суд також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Наведена практика Європейського суду свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Сукупність наведених ризиків, обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, а також його процесуальна поведінка під час розгляду кримінального провадження відносно нього свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Судом також враховується, що обвинувачений неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків та законних джерел заробітку, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

З урахуванням викладеного, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, суд приходить до переконання про продовження застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Враховуючи вищенаведені обставини кримінального правопорушення, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , тяжкість правопорушення, дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, суд приходить до переконання про продовження застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 197, 201, 314,315 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на 60 днів до 06 червня 2025 року включно.

Копію ухвали негайно направити начальнику ДУ Львівської установи виконання покарань №19.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду від 13.06.2019 №4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1