Номер провадження: 11-сс/813/290/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03 січня 2025 року,

установив:

Оскаржуваною ухвалою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Малиновської окружної прокуратури м.Одеси щодо невнесення до ЄРДР його заяв про вчинення кримінального правопорушення слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного Бюро розслідувань ОСОБА_7 задоволено частково.

Зобов`язано уповноважену службову особу Малиновської окружної прокуратури міста Одеси розглянути заяву ОСОБА_6 від 05.12.2024 року про вчинення кримінального правопорушення слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Одесі) Територіального управління Державного Бюро розслідувань ОСОБА_7 від 05.12.2024 року та проінформувати заявника письмово з дотриманням вимог розумного строку про результати розгляду.

У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу у повному обсязі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної апеляційної скарги (єдиний унікальний номер судової справи 521/20156/24) у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

До початку судового розгляду суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було заявлено самовідвід від розгляду апеляційної скарги, який обґрунтований тим, що предметом розгляду даного провадження є питання про внесення відомостей до ЄРДР щодо суддів Одеського апеляційного суду, а тому здійснення розгляду справи колегією суддів цього ж суду може викликати обґрунтовані сумніви у стороннього спостерігача в їх неупередженості.

Розгляд заяви про самовідвід не передбачає обов`язкової участі в судовому засіданні учасників процесу, оскільки в такий спосіб жодним чином не порушуються права учасників процесу на доступ до правосуддя, оскільки незалежно від їх думки (навіть у разі їх присутності під час вирішення питання про самовідводи), колегією суддів не може бути прийнято протилежного рішення, аніж задоволення заявлених самовідводів, з огляду на наступні обставини.

Вирішення питань щодо відводів регулюється §6 Глави 3 КПК України.

Статтею 75 КПК України визначено перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні закріплені в ст. 76 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Заявлені суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 самовідводи від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 обґрунтовані тим, що від рішення суду апеляційної інстанції має бути визначений подальший рух та розгляд конкретним місцевим судом заяви ОСОБА_6 про внесення до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України відомостей про вчинені кримінальних правопорушень суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Аналіз положень ст.75 КПК України вказує на те, що законодавцем встановлено підстави, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Колегія суддів враховує той факт, що апеляційна скарга ОСОБА_6 стосується скарги на бездіяльність посадових осіб Малиновської окружної прокуратури щодо невнесення до ЄРДР в порядку ст.214 КПК відомостей за заявою останнього про вчинення кримінального правопорушення особою ОСОБА_7 слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією в місті Одесі) Територіальне Управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, який на думку ОСОБА_6 умисно не виконав вимог ч.1 ст.214 КПК України за його заявою від 05.11.2024 року та не вніс відомості до ЄРДР за соціальне небезпечне діяння передбачені: ч.3,4 ст.28, ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-2, ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст. 365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.368-5, ч.3 ст.371, ч.2 ст.372, ч.2 ст.374 КК України, вчиненні особами ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , та прокурорами Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Судді ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на теперішній час є діючими суддями Одеського апеляційного суду.

Колегія суддів вважає, що у разі не заявлення самовідводів від розгляду даної справи та її розгляду по суті, незалежно від прийнятого рішення, тобто в будь-якому випадку, заявник, інші учасники судового розгляду або сторонні спостерігачі, можуть стверджувати, що таке рішення апеляційного суду, є наслідком упередженості суддів в прийнятті відповідного рішення.

З урахуванням наведеного та з метою нівелювання виникнення будь-яких сумнівів в неупередженості суддів Одеського апеляційного суду в питанні результатів розгляду даної справи, заявлені самовідводи є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів, дійшовши висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених самовідводів, окрім вимог п.4 ч.1 ст.75, ст.80 КПК України, також враховує положення ст.126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п.11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст.15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним від неналежного впливу».

За наведених вище обставин, апеляційний суд доходить висновку про існування обставин, які унеможливлюють участь суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у даному апеляційному провадженні, у зв`язку з чим заявлений самовідвід підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження підлягають передачі до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Керуючись ст. 75, 80, 81, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 03 січня 2025 року.

Передати матеріали провадження 11-сс/813/290/25 до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4