Єдиний унікальний номер №333/7620/24
Провадження 1-кс/333/58/25
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої ДБР ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000015 від 07.09.2023 року за ст. 367 КК України, та на бездіяльність слідчої ДБР ОСОБА_4 про невнесення заяви про злочин в ЄРДР та початок досудового розслідування за ст. ст. 364, 365, 358 КК України проти ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчої ДБР ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000015 від 07.09.2023 року за ст. 367 КК України, та на бездіяльність слідчої ДБР ОСОБА_4 про невнесення заяви про злочин в ЄРДР та початок досудового розслідування за ст. ст. 364, 365, 358 КК України проти ОСОБА_5 .

Мотивує свою скаргу тим, що «31.08.2023 слідчий суддя ОСОБА_6 своєю ухвалою зобов`язала внести до ЄРДР заяву про злочин дізнавача ВП №3 ГУНП в м. Запоріжжя, Шевченківського району ОСОБА_5

07.09.2023 розпочате кримінальне провадження №0000015, ст. слідчий ТУ ДБР ОСОБА_4 . Згідно витягу з ЄРДР процесуальний прокурор відсутній. Пройшов рік досудового розслідування процесуальний прокурор відсутній.

25.08.2024 він звернувся з заявою-клопотанням про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні.

28.08.2024 ОСОБА_4 прийняла постанову про відмову визнані його потерпілим у справі.

Переконаний у тому, що постанова носить незаконний характер та повинна бути скасована в зв`язку з тим ,що слідча поверхнево вникла в суть клопотання, формально підійшла до вивчення обставин злочину та прийняла постанову не вмотивовану та з порушенням норм матеріального процесуального права, порушивши при цьому його конституційні права.

Кримінальне правопорушення, яке здійснила поліцейська ОСОБА_5 відноситься до злочинів, які мають значне суспільне значення, значний суспільний інтерес, яке необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи і контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі N° 420/8512/20.

Окрім того, ОСОБА_4 проігнорувала вимоги заяви про злочин, де в тексті чітко вказані кваліфікаційні статті 364,365,358 КК України по яких здійснила кримінальні правопорушення дізнавач ОСОБА_5 . Досудове розслідування «проводиться» тільки по ст. 367 ч. 1 КК України. ОСОБА_7 покриває злочини, які за його судженнями, повинні розслідуватись під особливим контролем, в зв`язку з тим, що вони здійснені правоохоронцем.

В постанові абсолютно відсутні мотивація, чому не здійснена додаткова кваліфікації злочину по вищевказаних статтях. Відсутня відмова та мотиви такої відмови. В той час порушена вимога глибоко та всебічно вивчити обставини, перевірити доказами та прийняти вмотивовану постанову.

Тому просить постанову слідчого ТУ ДБР у Мелітополі ОСОБА_4 від 28 серпня 2024 року про відмову у визнані потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні N0000015 від 07.09.23 скасувати.

3обов`язати СВ ТУ ДБР у Мелітополі ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості потерпілого у кримінальному провадженні N0000015 від 07.09.23

Визнати бездіяльність ОСОБА_4 в невнесенні до ЄРДР кримінальних правопорушень здійснених дізнавачем ОСОБА_5 згідно ст. 364,365 та 358 КК України та розпочати досудове розслідування».

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою скаргу з підстав, викладеній у ній та просив задовольнити.

Слідча першого слідчого відділу ТУД ДБР (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжя) ОСОБА_4 та прокурор до суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги ОСОБА_3 . До суду слідча направила матеріали кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду таких скарг, слідчий суддя вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті.

Заслухавши особу, яка подала скаргу, дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, виходячи з такого.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що провадженні першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР 07.09.2023 року за № 0000015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2023 року зобов`язано перший слідчий відділ слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі внести відомості до ЄРДР (кримінальне провадження № 0000015 за ч. 1 ст. 367 КК України).

Згідно відповіді слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ОСОБА_4 у провадженні першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Мелітополі перебувають матеріали кримінального провадження №0000015 від 07.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 07.09.2023 розпочато на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2023 року, якою було зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , вищевказану ухвалу виконано та розпочато досудове розслідування.

Щодо визначення особи потерпілою/потерпілим в кримінальному провадженні слідчий суддя, вважає за необхідне зазначити по таке.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Положення статті 55 КПК України визначають поняття потерпілого в кримінальному провадженні, визначають його ознаки, причинно-наслідковий зв`язок виникнення прав та обов`язків в особи на присвоєння такого статусу та обставини за яких в особи виникає таке право.

Отже, поняття потерпілого визначено в КПК України чітко - потерпілий це фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Конституцією України передбачено обов`язок держави утверджувати і забезпечувати права та свободи кожної людини. У зв`язку з цим важливого значення набуває точне й однакове застосування судами норм кримінально-процесуального законодавства, якими визначено права потерпілих від злочинів.

Слідча першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_4 , відмовляючи в задоволені клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості потерпілого, в постанові від 28.08.2024 про відмову у визнанні потерпілим, визначила мотиви за яких ОСОБА_3 на даній стадії досудового розслідування не може з об`єктивних причин бути залучений як потерпілий.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.367 КК України кримінальна відповідальність наступає за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

На даний час в матеріалах провадження не міститься об`єктивних даних, що можуть свідчити про халатність з боку працівників поліції.

На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, встановлюється наявність події та складу кримінального і правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КПК України. У разі встановлення під час досудового розслідування об`єктивних даних, що можуть свідчити про халатність діянь працівниками поліції, стороною обвинувачення будуть вжиті заходи для притягнення відповідних осіб до кримінальної відповідальності у встановленому законодавством порядку та залучення потерпілої сторони.

За наведеного вище, на даному етапі досудового розслідування надання статусу потерпілої особи було б передчасним.

Крім того, аналіз змісту ч. 5 ст. 55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою в такому визнанні.

Відповідно до вимог ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Ухвалення слідчим суддею рішення, яким було б зобов`язано слідчого вчинити конкретну дію - допитати особу в якості потерпілої вказувало б на втручання в процесуальні повноваження слідчого, про що зазначено також у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 522/7836/21 від 01.12.2022 року.

На підставах викладеного слідчий суддя вважає, що слідча ОСОБА_4 прийшла до правильного висновку, що кримінальне процесуальне законодавство допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині 1 статті 55 КПК. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено частині 1 статті 55 КПК України; неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

Тому суд, вважає, що твердження заявника ОСОБА_3 , про те, що йому завдано моральну шкоду діями дізнавача ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області коли остання порушила кримінальне провадження проти ОСОБА_8 , тим самим зіпсувалися відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , і це є основною причиною його моральних страждань, і в його розумінні шкодою, яка є підставою для визнання його потерпілим необґрунтованою, надуманою та безпідставною.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя, дійшов висновку, що постанова слідчої першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання щодо залучення у якості потерпілого є вмотивованою, обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги ОСОБА_3 про визнати бездіяльність ОСОБА_4 щодо невірного невнесення до ЄРДР кримінальних правопорушень здійснених дізнавачем ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає наступне..

Як вбачається із наданих матеріалів, 07.06.2023 року ОСОБА_3 звернувся до відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності дізнавача ОСОБА_5 в якій виклав всі обставини справи. Дана заява була скерована до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі. В заяві зазначив, що 16.01.2023 року група депутатів звернулась з заявою про злочин до ВП №3, який здійснила секретар Гуляйпільської міськради Гуляйпільської територіальної громади ОСОБА_9 та відповідальність за який передбачена ст.351 КК України перешкоджання діяльності депутата. Ухвалою судді Шевченківського районного суду від 30 січня 2023 року зобов`язано уповноважених осіб відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області внести відомості за даною заявою до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 16.01.2023 року про вчинення кримінального правопорушення. Згідно витягу з ЄРДР дізнавач ОСОБА_5 внесла відомості до реєстру та розпочала досудове слідство відносно голови Гуляйпільської ОТГ ОСОБА_8 , що призвело до порушень прав останнього та падіння рейтингу у виборців.

Відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2023 року зобов`язано перший слідчий відділ слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі внести відомості до ЄРДР (кримінальне провадження №0000015 за ч. 1 ст. 367 КК України).

Згідно з п.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. До ЄРДР вносяться відомості про:1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по-батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення до реєстру вносяться, у тому числі відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Слідчий, в силу ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За викладеного, враховуючи, що за фактом звернення ОСОБА_3 07.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000015 за ч. 1 ст. 367 КК України, при цьому дана скарга ОСОБА_3 стосується фактично не невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а невірної, на його думку, кваліфікацію дій винної особи, тобто вимоги скарги поза вичерпним переліком, визначеним ч.1 ст.303 КПК України, і вирішення питання правової кваліфікації кримінального правопорушення поза повноваженнями слідчого судді, погоджуючись з тим, що повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 - є повторним.

При цьому, визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення є виключною прерогативою особи, уповноваженої на внесення таких відомостей до ЄРДР, а не заявника чи слідчого судді, тому враховуючи той факт, що відомості про обставини зазначені скаржником в заяві від 02.09.2024 уже внесено до ЄРДР, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.40, 55, 303-304, 306, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчої ДБР ОСОБА_4 , при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження №0000015 від 07.09.2023 року за ч.1 ст. 367 КК України, в порядку ст. 303 КПК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1