Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-кп/4805/419/24
Категорія ст.539 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/17552/23 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 12.02.2024,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою задоволено подання начальника ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» та замінено засудженому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду АР Крим від 21.12.2010 покаранням у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, строк якого обчислювати з дня заміни покарання та винесення даної ухвали з 12.02.2024.

Прокурор ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, а своїм рішенням змінити засудженому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк сімнадцять років. При цьому, зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи подання не повно та не об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого та його поведінку за весь час відбуття покарання. Так, згідно матеріалів особової справи та характеристики, засуджений ОСОБА_9 допускав 4 порушення режиму тримання, за що на засудженого, 06.04.2012, 24.05.2012, 24.11.2017, останнє 07.05.2022 накладено 4 дисциплінарні стягнення. Вважає, що хоча вищезазначені стягнення погашені, проте мають враховуватися судом в контексті аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання. При цьому, суд критично не віднісся до періодичності порушень, що свідчить про не систематичність та постійність виконання вимог режиму відбування покарання. На даний факт також вказує те, що засуджений, маючи стягнення від 24.11.2017 за зберігання заборонених предметів, не погоджуючись з вимогами режиму тримання, повторно 07.05.2022 був притягнутий адміністрацією установи до дисциплінарного стягнення за зберігання заборонених предметів, достовірно розуміючи про заборону зберігання заборонених предметів, оскільки за схожих обставин вже притягувався до дисциплінарної відповідальності. Також, суд не звернув увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст.9 КВК України. Звертає увагу і на те, що засуджений має 4 заохочення за активну участь у пілотному проекті і ставленні до праці (2019, 2022, 2023, 2024 роки), що свідчить, що протягом останнього часу у поведінці засудженого відбулися певні позитивні зміни, проте суд не врахував, що протягом відповідного періоду відбування покарання, засуджений отримуючи заохочення, допускав і порушення режиму тримання, що свідчить про його нестабільну поведінку. Звертає увагу і на те, що останні заохочення отримав у жовтні 2023 року, разом з тим, до 2019 року засуджений адміністрацією установи не заохочувався за відсутності підстав, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України. Зазначає, що прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким залежить від переконання в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Наголошує, що судом взагалі не відображено позиція прокурора, щодо строку заміни покарання на покарання у виді позбавлення волі на строк 17 років, аргументуючи вищевказаними даними, щодо особи засудженого, його поведінки за весь час відбуття покарання та ставлення до вчиненого кримінального правопорушення. Зазначає, що процес виправлення засудженого ОСОБА_9 хоч і досяг стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді довічного позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах - покаранні у виді позбавлення волі на певний строк.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарг прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції при розгляді подання начальника ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» про заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк засудженому ОСОБА_9 , дотримано.

З ухвали убачається, що приймаючи рішення про заміну засудженому ОСОБА_9 покарання у виді довічного позбавлення на відповідне строкове покарання, суд першої інстанції діяв у відповідності до положень ст.82 КК України та ст.539 КПК України, відповідним чином мотивувавши свої висновки.

Так, згідно до ч.ч.1, 5 ст.82 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

При цьому, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України).

Дослідженням матеріалів судового провадження №295/17552/23 встановлено, що ОСОБА_9 засуджений вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2010, який залишений без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.04.2011, за ч.2 ст.15, п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14-ч.2 ст.194, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна (а.п.46-47, 52-53).

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 26.03.2018 засудженому ОСОБА_9 зараховано за вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 21.12.2010 в строк покарання строк попереднього ув`язнення, з 10.02.2010 по 21.04.2011 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.п.54).

Початок строку відбуття покарання - 10.02.2010. 15 років призначеного покарання із зарахуванням відбув 29.11.2023.

В свою чергу, відповідно характеристики, затвердженої в.о. начальника ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» (а.п.3-4), засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_9 за час попереднього ув`язнення допустив 1 порушення встановлених вимог режиму тримання, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи. Заохочень не мав. В ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» засуджений ОСОБА_9 утримується з 13.04.2012. За час відбування покарання допустив 3 порушення вимог режиму тримання, за що 3 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією установи. Всі стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має 4 заохочення. У відношенні до представників адміністрації установи тактовний, ввічливий. Працевлаштований в майстерні установи. До праці та своїх обов`язків ставиться добре. Приймає участь в роботах з благоустрою та поліпшення житлово-побутових умов відділення. Приймає активну участь в пілотному проекті «Освітній простір». Дбайливо ставиться до майна установи і предметів під час використання їх у побуті. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, належні висновки робить своєчасно та вірно. Постійно підвищує свій освітній та професійний рівень, а саме на даний час проходить навчання в закладі вищої освіти «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Вирок суду вважає справедливим. Вину у вчиненому злочині визнає повністю. Приймає участь в програмі диференційованого впливу «Знати свої права та обов`язки», до виконання програми відноситься добре. Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю шляхом листування та отримання передач.

Згідно додаткової інформації від 07.02.2024 (а.п.59) засуджений ОСОБА_9 в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8» з жовтня 2022 року по січень 2023 рік залучався до безоплатної суспільно-корисної праці (до 2-х годин) для облаштування комп`ютерного класу. З 04.01.2023р. згідно з договором цивільно-правового характеру ОСОБА_9 працевлаштований до оплачуваної суспільно-корисної праці в комп`ютерному класі по адмініструванню сторінок книг соціального характеру. З 01.03.2023р. по теперішній час, згідно з договором цивільно-правового характеру, працевлаштований в майстерні установи по виготовленню сувенірної продукції.

Згідно довідки про заохочення та стягнення, затвердженої начальником відділення СПС ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» (а.п.5), засуджений ОСОБА_9 має чотири заохочення за участь у Всеукраїнському конкурсі творчих робіт «Я маю право на нове життя», за активну участь в пілотному проекті «Освітній простір», за результатами роботи майстерні установи за 1-й та 2-й квартал, та чотири стягнення (у 2012р., 2017р., 2022 р.), які на теперішній час погашені у встановленому законом порядку.

Згідно висновку комісії ДУ «Житомирська УВП №8» щодо ступеня виправлення засудженого, засуджений ОСОБА_9 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, за підсумками проведеного оцінювання набрав загальний бал - 83 та вважається таким, що став на шлях виправлення та може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк (а.п.6-13).

Аналізуючи дані про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, хоча це і не оскаржується прокурором в апеляційній скарзі, суд першої інстанції правильно зазначив, що засуджений ОСОБА_9 на теперішній час довів досягнення ним виправлення та свого перевиховання, що є обов`язковою підставою для заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.

З таким висновком суду погоджується й апеляційний суд, при цьому, з досліджених в судовому засіданні матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_9 відбув більше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання, має 4 заохочення (період 2019-2023років), всі 4 стягнення за період 2012-2022 років погашені у встановленому законом порядку, має виключно позитивні характеристики, працевлаштований, приймає активну участь у роботах з благоустрою установи, є студентом вищого навчального закладу та здобуває рівень бакалавра, займається в установі виконання покарання викладацькою діяльністю у пілотному проекті, підвищує свій інтелектуальний рівень та допомагає іншим засудженим у соціальній реабілітації і освітньому процесі.

Апеляційний суд приходить до висновку, що розглядаючи подання начальника ДУ «Житомирська УВП №8» про заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк засудженому ОСОБА_9 , в порядку ст.82 КК України, суд першої інстанції повно і об`єктивно дослідив наявність підстав для заміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк 15 років, в тому числі на які посилається прокурор (вважає строк 15 років занадто м`яким), а також поведінку засудженого та ставлення його до праці в процесі відбування покарання, у тому числі й те, що останній хоча і допускав порушення встановленого порядку відбування покарання 4-и стягнення, які погашені і не були систематичними з огляду на значний проміжок часу між ними, на противагу цьому, має 4-и заохочення, з яких два останні саме за результатами роботи у майстерні ДУ за І-ІІ квартали 2023 року), тобто, в цілому, до суспільно-корисної праці та виконання своїх обов`язків відноситься сумлінно, та прийшов до вірного висновку про наявність всіх правових підстав для застосування вимог ст.82 КК України, а саме заміни ОСОБА_9 довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, а саме 15 років.

При цьому, апеляційні доводи прокурора про можливо незначну кількість заохочень засудженого за вказаний строк відбування ним покарання, так і кількість стягнень, хоча кількісний показник з урахуванням інших вищезазначених обставин, що стосуються характеристик особи засудженого, в даному випадку не є визначним, та не може бути безумовною підставою для збільшення строку позбавлення волі, ніж визначеного судом, при заміні ОСОБА_9 довічного позбавлення волі.

Апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 12.02.2024, якою замінено засудженому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду АР Крим від 21.12.2010 покаранням у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, строк якого обчислювати з дня заміни покарання та винесення даної ухвали з 12.02.2024, - без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :