Справа№ 953/2345/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження в м. Харкові кримінальне провадження № 0000069 від 05.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, має середню-спеціальну освіту, одружений, офіційне не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

02.02.2025 о 23:50 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні житлової кімнати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, з раптово виниклим протиправним умислом, спрямованим на завдання удару, який би завдав фізичного болю неповнолітньому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи обличчям до обличчя потерпілого на відстані приблизно 50 сантиметрів один навпроти одного, ОСОБА_3 наніс один удар кулаком лівої руки в область носу ОСОБА_4 .

Внаслідок вказаних протиправних дій, неповнолітній ОСОБА_4 відчув фізичний біль, проте тілесних ушкоджень не отримав. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-233/2025 від 10.02.2025, на момент огляду ОСОБА_4 наявних тілесних ушкоджень або їх слідів в ділянці носу не виявлено.

Враховуючи, що ступінь родинних відносин, спорідненості між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також характер насильства відповідають критеріям, визначених у ст. 1, 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, пов`язаних із домашнім насильством.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом

12.03.2025 до суду надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

З наданих матеріалів вбачається, що на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч. 2 ст. 382 КПК України).

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ч. 3 ст. 302, ст. 369 371, 374, ч. 2, 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2025 о 23:50 ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні житлової кімнати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт зі своїм сином ОСОБА_4 .

Надалі ОСОБА_3 , діючи умисно, з раптово виниклим протиправним умислом, спрямованим на завдання удару, який би завдав фізичного болю неповнолітньому ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи у положенні стоячи обличчям до обличчя потерпілого на відстані приблизно 50 сантиметрів один навпроти одного, ОСОБА_3 наніс один удар кулаком лівої руки в область носу ОСОБА_4 .

Внаслідок вказаних протиправних дій, неповнолітній ОСОБА_4 відчув фізичний біль, проте тілесних ушкоджень не отримав. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 09-233/2025 від 10.02.2025, на момент огляду ОСОБА_4 наявних тілесних ушкоджень або їх слідів в ділянці носу не виявлено.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, оскільки під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Крім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Отже, з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисному завданні удару або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він судимий вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, призначено покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 3 роки. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не є військовослужбовцем та інвалідом, не має на утриманні осіб похилого віку, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він одружений, не працюючий, не є військовослужбовцем та інвалідом, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, який раніше судимий, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої матеріальної шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, не можливості призначення покарання у вигляді штрафу або виправних робіт (докази того, що працює в матеріалах кримінального провадження відсутні), наявності пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65 67, 71 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Обставин, які б свідчили, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у виді громадських робіт буде недостатнє для досягнення цілей покарання, не відповідатиме даним про його особу та ступеню тяжкості кримінального правопорушення, судовим розглядом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що Ленінський районний суд м. Харкова вироком від 31.10.2024 у справі № 642/6815/24 визнав винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначив йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 3 роки. Також відповідно до ч. 2, п. 1, 2, 3, ч. 3 п. 4 ст. 59-1 КК України поклав певні обов`язки.

Відповідно до копії листа начальника Київського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області від 10.03.2025 № 24/17/1130-25 з 10.01.2025 на обліку Київського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області перебуває ОСОБА_3 , засуджений 31.10.2024 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років пробаційного нагляду. На момент ухвалення вироку ОСОБА_3 частково відбув покарання за вказаним вироком, а саме 2 місяці 7 днів.

Суд враховує, що положеннями ч. 5 ст. 59-1 КК України передбачено, що пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення.

Отже, у цьому конкретному випадку суд не вбачає підстав для переведення менш суворого виду покарання у більш суворий вид, зокрема з громадських робіт в пробаційний нагляд, оскільки у такому випадку, під час переведення покарання і складанні вироків, буде призначено остаточне покарання у виді пробаційного нагляду, що прямо заборонено ч. 5 ст. 59-1 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що покарання за цим вироком має виконуватися самостійно, що відповідатиме положенням ч. 5 ст. 59-1, ст. 65, 71, 72 КК України та забезпечить індивідуалізацію покарання, як принципу його призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 126 КК України, у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті) годин і застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків з призначенням остаточного покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком (пробаційний нагляд) та покарання за новим (громадські роботи), яке слід виконувати самостійно. Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченого.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Речові докази.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 302, 373, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт у розмірі 200 (двохсот) годин.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 31.10.2024 у справі № 642/6815/24 та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки 9 (дев`ять) місяців 23 (двадцять три) дні та громадських робіт у розмірі 200 годин.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Покарання у виді вигляді громадських робіт у розмірі 200 (двісті) годин, виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_6