Єдиний унікальний № 946/9354/24
Провадження № 1-кп/946/614/24
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

25 грудня 2024 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001176, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина України, із середньою технічною освітою, пенсіонера, такого, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_6 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.01.09.2024 приблизно о 09:45 годині ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого спільного проживання з потерпілою ОСОБА_6 , яка є його співмешканкою, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки між ними, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою, маючи умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій, у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , перебуваючи у кімнаті вищевказаного будинку, умисно штовхнув останню в область спини, від чого потерпіла впала на ліжко лицем до низу, будучи спиною оберненою до ОСОБА_3 , далі ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , взяв ніж у цій же кімнаті та наніс ним два удари в область спини потерпілої, заподіявши останній тілесні ушкодження, а саме: одного проникаючого колото-різаного поранення на грудній клітці зліва в проекції задньо-пахвинної лінії, проникаюче в ліву плевральну порожнину, яке призвело до розвитку небезпечного стану ОСОБА_6 лівобічного гемопневмотороксу, та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також непроникаючої колото-різаної рани грудної клітки в ділянці лівої лопатки, яка в момент спричинення не була небезпечна для життя і здоров`я потерпілої, проте, при звичайному перебігу, спричиняє короткочасний розлад здоров`я тривалість понад шість днів, але не більше трьох тижнів (21 дня) та відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 121. Умисне тяжке тілесне ушкодження

1. Умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя,

карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позицій, суд, за їх згодою, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого та щодо заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

5.Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, мотиви та спосіб завдання ним тілесних ушкоджень. Так, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що восени 2024 року під час сварки він наніс потерпілій два удари ножом, після цього викликали швидку допомогу та поліцію. Він знаходився на місці, не тікав, його було затримано. А після того, якого його випустили, він допомагав потерпілій з лікуванням. З потерпілою вони вже тривалий час проживають, на даний час вони примирилися, шкодує про те, що він вчинив. Зазвичай у них з потерпілою хороші стосунки, а ця ситуація виникла на ґрунті сварки з його сином, який також був присутнім у той вечір.

6.Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

7.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

8. Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

10.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, в залежності від санкції статі обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочини.

11.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочину є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

12.Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 у справі № 207/5011/14-к, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

13.Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст. 66, ст. 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

14.Суд враховує те, що за ступенем суспільної небезпечності (тяжкості) склад вчиненого ОСОБА_3 злочину відносяться до простого (основного) складу злочину, оскільки він містить у собі основні ознаки злочину і не містить обтяжуючих (кваліфікуючих) обставин.

15.Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

16.Згідно медичних довідок, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є особою похилого віку, має проблеми зі здоров`ям, зокрема, із зором.

17.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі.

18.Отже, з урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , незадовільний стан його здоров`я, даних досудової доповіді, того, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, того, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, вчинив хоча і тяжкий злочин, але без кваліфікуючих обставин та ситуативно, а не заздалегідь плануючи, його похилого віку, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, думки потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суд суворо не карати обвинуваченого та зазначила, що претензій у неї до обвинуваченого немає, суд дійшов висновку, що у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції ч. 1 ст. 121 КК та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК. На думку суду, призначення такого покарання зі звільненням від його відбування є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання зі звільненням від його відбування повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

19.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був затриманий 01.09.2024, що підтверджується відповідним протоколом, та перебував під вартою до 03.09.2024, коли ухвало слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2024 відносно нього був застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 30.10.2024, строк якого ухвалою слідчого судді від 28.10.2024 був продовжений до 02.12.2024. Від прокурора клопотань про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не надходило.

20.В силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 01.09.2024 до 03.09.2024, має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день. Крім того, в силу ч. 7 ст.72 КК цілодобовий домашній арешт з 03.09.2024 до 02.12.2024 слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

21.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

2.На підставі ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на строк один рік.

3.Згідно ст. 76 КК, покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

4.У силу ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 25 грудня 2024 року.

5.Згідно ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 01.09.2024 до 03.09.2024, виходячи з розрахунку день за день, а також строк цілодобового домашнього арешту з 03.09.2024 до 02.12.2024, виходячи з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

6.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2024 арешт, та жіночу кофту рожевого кольору; ніж з дерев`яною ручкою (довжина рукояті 120 мм, довжина леза 143 мм); ніж з дерев`яною ручкою (довжина рукояті 130 м, довжина леза 132 мм); наволочку, простирадло та підковдру з плямами бурого кольору, вилучені 02.09.2024, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

8.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК.

9.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

10.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

11.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1