Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/541/25

Провадження № 1-в/635/322/2025

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

УСТАНОВИВ:

20 січня 2025 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2025 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Засудежний ОСОБА_5 та представник колонії ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відстуності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення подання, вважаючи, що засуджений довів своє виправлення.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_5 засуджений за частиною 1 статті 309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі статті 71 КК України до призначеного окарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2023 року, остаточне покарання 2 роки 1 місяць обмеження волі.

Початок строку відбування покарання 20 грудня 2023 року, кінець строку відбування покарання 20 січня 2026 року.

Начальник ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого, посилаючись на те, що ОСОБА_5 станом на 15 січня 2025 року відбув більше ніж 2/3 призначеного вироком суду строку покарання.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Так, з матеріалів справи стосовно умовно-дострокового звільнення та особової справи на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 прибув до державної установи ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» із ДУ «Конотопський виправний центр (№130)».

За час відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштований в майстерні установи, згідно статті 60 КВК України. До виконання поставлених завдань ставився сумлінно, робітничу норму та поставленні завдання виконував своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставився до майна виправного центру та предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснював за ними належний догляд, використовував їх тільки за призначенням. Приймає активну участь у роботах з благоустрою. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги.

За час відбування покарання в установі стягнень не мав. За сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався 4 (чотири) рази. Характеризується позитивно.

Приймає участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Духовне відродження» згідно статті 65 Кримінально-виконавчого кодексу України. До реалізації програми ставиться позитивно.

Згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС ОСОБА_8 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються як низький.

З довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 вбачається, за час відбування покарання засуджений не має стягнень та має чотири заохочення у вигляді оголошення подяк за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Зі змісту довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» начальника майстерні ОСОБА_9 , засуджений за час відбування покарання у вигляді обмеження волі у березні 2024 року не працював у зв`язку із перебуванням у відділенні карантину, діагностики та розподілу, з квітня 2024 року по грудень 2024 року був працевлаштований у обслуговуючому персоналі установи. Засуджений ОСОБА_5 активно залучався до робіт із благоустрою установи згідно частини 5 статті 60 КВК України. До цих робіт засуджені відповідно до частини 5 статті 60 КВК України залучаються без оплати праці.

Як вбачається зі змісту вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року, маються судові витрати на загальну суму 1 510,24 грн.

Відповідно до довідки наданої начальником сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_10 вбачається, що до державної установи «Хрольвський виправний центр (№140)» виконавчі листи не надходили.

Разом з тим, відповідно до квитанції 4084-2632-7378-7901 від 15 серпня 2024 року вбачається, що ОСОБА_5 добровільно сплатив судові витрати на загальну суму 1 510,24 грн.

Крім того, суд враховує ту обставину, що за вироком Копаківського районного суду м. Суми від 22 липня 2024 року засуджений під час судового засідання свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, розкаявся, міру покарання вважає достатньою та справедливою.

Вищевказане у своїй сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 послідовно протягом усього строку відбування покарання доводив, що став на шлях виправлення.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_11 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання (наявність чотирьох заохочень, відсутність стягнень, залучення та виконання робіт з благоустрою території, ставлення до праці, позитивної характеристики), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2023 року умовно достроково на невідбутий строк покарання дев`ять місяців дванадцять днів.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_12