У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/119/25

27 лютого 2025 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 08.01.2025р. за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Надвірна Надвірнянського району Івано- Франківської області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, інваліда третьої групи, депутатом не обирався, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Богородчанського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується в тому що, ОСОБА_4 спільно проживає та пов`язаний спільним побутом, має взаємні права та обов`язки зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , у житловому будинку, що по АДРЕСА_1 .

07.01.2025, близько 12:45 год., в спальній кімнаті вказаного житлового будинку між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на побутовому ґрунті, у зв`язку із попередніми непорозуміннями, виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 вирішив спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, відчуваючи свою перевагу перед потерпілою у фізичній силі, розуміючи те, що ОСОБА_5 фізично більш уразлива, схопив її за шию та наніс декілька ударів правою рукою в область голови та обличчя, після чого наніс удари правою ногою в область правої ноги потерпілої.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 завдано сильного фізичного болю та спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці голови шиї, правої руки, правої ноги та синців в ділянці шиї та правої ноги, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

27 лютого 2025 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку примиренням обвинуваченого з потерпілим.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та просили його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження, так як претензій до обвинуваченого немає жодних.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечувала щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Суд, розглянувши подане клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 46 КК України, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Однією із форм правосуддя є відновне правосуддя, основною метою якого є створення умов для примирення потерпілих і правопорушників та усунення наслідків, спричинених злочином, реалізація якої дає змогу досягти найкращого співвідношення врахування інтересів потерпілого та відповідальності правопорушника.

При цьому примирення винної особи з потерпілим слід розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 січня 2019 року по справі № 439/397/17 також висловила свою точку зору з приводу інституту примирення обвинуваченого з потерпілим, вказавши при цьому, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії.

З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.

Право на примирення - це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами ( у тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Суд переконався в тому, що обвинувачений та потерпіла за вище викладених обставин дійсно примирилися, про що потерпіла заявила в судовому засіданні.

Крім того, при вирішенні клопотання суд враховує те, що ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, обвинувачується у вчиненні проступку.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав. Обвинувачений ОСОБА_4 заявив що підстави та наслідки звільнення за ст.46 КК України йому зрозумілі і просить суд розглянути подане ним клопотання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.125 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Враховуючи наявність зазначених вище передумов, а також підстав, передбачених ст.46 КК України, суд вважає можливим звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України згідно приписів ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи по забезпеченню кримінального провадження не вживались.

Керуючись ст.ст. 12, 46, 125 КК України, ст.ст. 100, 284-286, 288, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 08.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити.

Речовий доказ DVD-R диск із відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1