Справа № 203/4428/24
Провадження № 1-кп/0203/512/2025
У Х В А Л А

10.04.2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002512 від 20 липня 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анютине, Конотопського району, Сумської області, гр. України, зі середньо-спеціальною освітою, інваліда II групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

В провадження Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов зазначений обвинувальний акт.

В судовому засіданні прокурор звернувся із клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період з 22 години до 07 години 00 год наступного дня, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст.177 КПК України. ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкцією за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому останній розуміючи тяжкість майбутнього покарання за вчинений ним злочин, може переховуватися від суду. Про цей намір може свідчити й те, що останній після вчинення кримінального правопорушення, навіть не намагався надати першу медичну допомогу потерпілому або викликати йому швидку медичну допомогу. Окрім того, ОСОБА_4 усвідомлює, що важливим доказом вчинення ним кримінального правопорушення є показання свідків та потерпілого, тому є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може вмовлянням, чи іншим способом незаконно впливати на свідків, щодо зміни в подальшому ними свідчень з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також слід врахувати, що ОСОБА_4 при першій можливій конфліктній ситуації, відразу та без будь-яких вагань наніс удар ножем потерпілому, тому перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Захисник не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, щодо продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2024 року змінено ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в період з 22 години до 5 години наступного дня строком на 2 місяці, тобто до 04 січня 2025 року, який в подальшому було продовжено останній раз ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2025 року до 13 квітня 2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, судове дослідження доказів у справі не проведено, свідки та потерпілий не допитані, тому є ризик, що обвинувачений зможе переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, а також, приймаючи до уваги, що є ризик скоєння іншого кримінального правопорушення, тобто обставини, на які посилався суд при продовженні обраного запобіжного заходу не змінилися.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту в певний час доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 331 КПК України, суд-

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби в період з 22 години до 07 години 00 год наступного дня задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби в період з 22 години до 5 години наступного дня строком на 2 місяці, тобто до 10 червня 2025 року.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 протягом вказаного строку: прибувати до суду за першою вимогою; не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає і набирає законної сили в момент ухвалення.

Суддя ОСОБА_1