Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5763/24
Провадження № 1-кп/644/734/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000689 від 04.05.2024, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Переволочна, Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого: 1) 09.07.2001року Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.17, ч.3 ст.140, ч.3 ст.141, ст.44, ч.3 ст.193, ст.44, ст.42 КК України (в редакції 1960року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 26.05.2006 року Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі; 3) 17.06.2009року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 02.12.2014року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; 5) 04.09.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 6) 26.07.2019 року Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн, штраф сплачено; 7) 01.12.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 17.07.2023 року на 7 місяців 4 дні, щодо якого обрано запобіжний захід в рамках іншого провадження, що утримується в умовах ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», що реєстрації не має, фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

У період часу з 01.05.2024 по 03.05.2024 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час у останнього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а на території домоволодіння нікого не має, переліз через паркан, тим самим незаконно проник на територію приватного домоволодіння належного ОСОБА_6 , де в подальшому шляхом пошкодження вікна проник до кв. АДРЕСА_3 , вказаного будинку, звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: набор з трьох іконографічних зображень «Свята родина», «Матір Божа з немовлям Христом» та «Христос Вседержитель» разом зі шкатулкою, вартістю 1200, 00 грн.; телевізор «Samsung» модель «LE32R81B» чорного кольору, вартістю 3325,00 грн.; автомобільний ручний пилосос Cecotec conga PopStar Micro 18.5 V Animal Hand, вартістю 1967,18 грн.

Після чого ОСОБА_4 , з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та обернувши його на свою користь, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 6492, 18 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними та протиправними діями, вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до житла, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі, каявся, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, суду пояснив, що він в період з 01.05.2024 року по 03.05.2024 року, більш точну дату не пам`ятає, проходив по АДРЕСА_2 , побачив, що там нікого в будинку немає, переліз через паркан, на подвір`ї знайшов викрутку, відігнув на вікні раму, проник в будинок, там побачив Ікони, шкатулку, телевізор та автомобільний пилесос, забрав дані речі та здав їх в ломбард. Каявся, злочин вчинив, оскільки потрібні були кошти, перебував в складному матеріальному становищі. Просив провести розгляд справи відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, врахувати його каяття, та призначити покарання у вигляді мінімального строку.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням до житла, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення злочин, що є тяжким, а також дані про особу обвинуваченого. Обвинувачений раніше судимий, на момент затримання не працював офіційно, розлучений, дітей не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає, що справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень може бути лише позбавлення волі на певний строк. Запобіжний захід в рамках провадження не обирався.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати в провадженні відсутні, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України, застосовані заході забезпечення підлягають скасуванню в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5( п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту фактичного взяття його під варту на виконання вироку, що набрав законної сили.

Скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 року. Речовий доказ ікони «Свята родина», «Матір Божа з немовля Христом», шкатулку, що перебувають на зберіганні в ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, повернути потерпілій ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду, протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1