Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1840/23
Провадження № 1-кс/542/11/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року селище Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на протиправну бездіяльність слідчої СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до Новосанжарського районного суду Полтавської області із скаргою на протиправну бездіяльність слідчої СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги зазначила, що в травні 2023 року потерпіла ОСОБА_4 звернулась в правоохоронні органи із заявою про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 КК України за шахрайське заволодіння автомобілем потерпілої ВАЗ 2110 д.н.з НОМЕР_1 , та 27.05.2023 року було відкрито кримінальну справу ЄРДР №0001607 за ч. 2 ст. 190 КК України.

Вважає, що в діях слідчої та прокурора вбачається їх упередженість, є затягування слідства, яке триває вже майже два роки. Кожна слідча дія, яка є обов`язком слідчої, згідно до вказівок прокурора на їх проведення, нею ігнорується. Прокурор же в свою чергу не забезпечує належне ефективне ведення досудового слідства.

Так слідчою до теперішнього часу залишаються не виконаними вказівки прокурора:

- проведення одночасного допиту ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки нібито ОСОБА_5 продав автомобіль ВАЗ 2110 ОСОБА_6 ;

- проведення одночасного допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_5 щодо нібито існуючи довіреності на дане авто;

- повторний допит ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на визначення обставин, при яких потерпіла передала ОСОБА_5 документи на авто.

Просила визнати бездіяльністю дії слідчої СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУ НП у Полтавській області ОСОБА_10 та прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 та зобов`язати вчинити дії:

- провести одночасний допит ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки нібито ОСОБА_5 продав автомобіль ВАЗ 2110 ОСОБА_6 ;

- провести одночасний допит ОСОБА_8 та ОСОБА_5 щодо нібито існуючи довіреності на дане авто;

- повторно допитати ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на визначення обставин, при яких потерпіла передала ОСОБА_5 документи на авто;

- визначити вартість авто до його викрадення;

- додатково опитати потерпілу ОСОБА_4 стосовно факту передачі авто ОСОБА_5 та стану авто на момент придбання з доданими доказами;

-долучити характеризуючі матеріали на ОСОБА_5 : характеристику, два вироки і 5 цивільних справ;

- вручити ОСОБА_5 підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

- зобов`язати накласти арешт і вилучити майно із домоволодіння ОСОБА_6 , а саме: на 4 диски марки «КМ» легкосплавних титанових сірого кольору R 13, автомагнітолу марки «Kenwood» KDC-W4527Y сірого та чорного кольору, підсилювач звуку марки «UKC PH.5800» та саббуферу.

Ознайомившись з даною скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , слідчий суддя доходить такого.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, відповідно до вимог частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приписами частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Зазначений перелік є вичерпним і широкому тлумаченню не підлягає.

В даному випадку представником скаржника не зазначено, яка саме бездіяльність слідчого і прокурора нею оскаржується.

Так, представник скаржника просить визнати бездіяльністю дії слідчої СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 та дії прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_11 .

Фактично, відповідно до змісту поданої скарги, предметом оскарження є бездіяльність слідчої СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, яка полягає у тривалому досудовому розслідуванні та нездійсненні необхідних та достатніх слідчих та процесуальних дій (не проведенні допиту осіб, потерпілої, недолученні доказів, не накладенні арешту тощо) у кримінальному провадженні №0001607.

Однак така бездіяльність не відноситься до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, визначених ст.303 КПК України, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

У п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк, не більший за 3 дні з моменту подання, і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

При цьому, варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не тільки невчиненням процесуальної дії в межах установлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя - це суддя, уповноважений забезпечувати законність та обґрунтованість обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі, до компетенції якого належить прийняття рішення про застосування заходів кримінального процесуального примусу, проведення слідчих та інших процесуальних дій, що обмежують конституційні права людини, розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення особи, яка провадить дізнання, слідчого і прокурора.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні у кримінальній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України. Слідчий суддя позбавлений можливості втручання у діяльність прокурора, слідчого та дізнавача, крім випадків, визначених КПК України.

Крім того, бездіяльність щодо неналежного проведення досудового розслідування (дізнання), зокрема, нездійснення процесуальних чи слдічих дій слідчим, дізнавачем або прокурором може бути оскаржено лише у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого, дізнавача.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути у триденний строк з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

В даному випадку зі змісту скарги не зрозуміло чи звертався скаржник до слідчої з відповідними клопотаннями про допит осіб, про накладення арешту, про визначення вартості майна, якщо так, то коли саме, чи були такі клопотання розглянуті, які рішення за результатами їх розгляду прийняті та коли саме.

При цьому в скарзі зазначено, що потерпіла 20.06.2023 року зверталась з клопотанням про долучення до матеріалів справи документів, що характеризують особу ОСОБА_5 , однак результати розгляду такого клопотання не зрозумілі, оскільки в скарзі зазначено, що «слідчою безпідставно відмовлено і до сих пір не так і не реалізовано клопотання» та питання щодо не розгляду такого клопотання чи відмови в його задоволенні в порядку ст. 220 КПК України в скарзі не порушується.

Також до скарги не надано жодних процесуальних документів слідчого, з яких можливо було б розкрити суть змісту скарги щодо бездіяльності слідчого, а також доказів на підтвердження того, що скаржник порушувала питання про проведення обов`язкових слідчих дій.

Положеннями п.7 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржене рішення слідчого, яким відмовлено у проведенні слідчих дій.

Крім того, відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України до слідчого судді може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Тобто, бездіяльність слідчого щодо не проведення слідчих дій та недотримання розумних строків може бути оскаржена у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого, а також у відповідності до ч.1 ст.308 КПК України, оскаржував прокурору недотримання розумних строків дізнавачем.

Отже, вимоги представника скаржника про зобов`язання слідчим суддею провести допит осіб, додатковий допит потерпілої, накласти арешт, визначити вартість майна та здійснити інші слідчі дії, тобто фактично зобов`язати слідчого виконати вказані у скарзі вимоги, не підлягають розгляду слідчим суддею, оскільки вирішення таких питань відноситься до дискреційних повноважень слідчого, прокурора під час розгляду клопотання, поданого у порядку статті 220 КПК України.

КПК України не передбачає повноважень слідчого судді зобов`язати слідчого прийняти конкретне рішення за результатами розгляду клопотання заявника, оскільки вимогами ч. 5 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчий суддя зазначає, що саме до повноважень слідчого, дізнавача та прокурора у кримінальному провадженні належить розгляд клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, з огляду на положення статті 220 КПК України.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Отже бездіяльність слідчого, яка фактично полягає у непроведенні одночасного допит ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ; допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_5 ; у невизначенні вартості авто до його викрадення; додатково допиту потерпілої ОСОБА_4 ; недолученні документів, що характеризують особу ОСОБА_5 та нездійсненні інших процесуальних та слідчих дій, не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які оскаржуються під час досудового розслідування відповідно до ч. 1 ст.303 КПК України, та вимоги про зобов`язання слідчого виконати зазначені у скарзі представника скаржника адвоката ОСОБА_2 вимоги не відноситься до судового контролю слідчого судді у кримінальному провадженні під час здійснення досудового розслідування, а тому не є предметом розгляду слідчого судді, з огляду на викладені приписи закону, в зв`язку з чим, на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що така скарга подана представником скаржника адвокатом ОСОБА_2 , яка діє від імені, як зазначено в скарзі потерпілої ОСОБА_3 . До скарги же на підтвердження повноважень представника потерпілої наданий ордер про надання правової допомоги ОСОБА_4 , в тексті скарги також зазначена потерпіла ОСОБА_4 . Документів на підтвердження повноважень представляти ОСОБА_3 , як й її статус потерпілої, в даному кримінальному провадженні, надано не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 306 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на протиправну бездіяльність слідчої СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та прокурора Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Новосанжарського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1