В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000387 від 03 серпня 2024 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Дробишеве, Лиманського району, Донецької області та мешканця АДРЕСА_1 з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.194 КК України;

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у червні 2024 року, використовуючи власний мобільний телефон марки «Хіаоті» моделі «Redmi 9А», в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Телеграм», від невідомого акаунту під псевдонімом « ОСОБА_6 », отримав пропозицію про здійснення підпалу автомобіля за грошову винагороду. Після чого, у ОСОБА_3 , виник умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, з корисливих мотивів. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 03.08.2024 приблизно о 09.35 год. знаходячись в м. Жмеринка, по вул. Одеська, поблизу будинку № 35, виявив легковий автомобіль марки «Opel» моделі «Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , на задньому склі якого була наклейка у вигляді державного символу - малого герба України. В подальшому, з метою досягнення своєї мети, о 17.37 год. 03.08.2024 року ОСОБА_3 , в магазині «Євродом», що розташований по вул. Соборна, 1 в м. Жмеринка, придбав пляшку розчинника «Уайт-спіріт», об`ємом 0,7 л. Після цього, 03.08.2024 приблизно о 18:50 год., знаходячись по вулиці Одеська, в місті Жмеринка, Жмеринського району, Вінницької області, поряд із будинком № 35, діючи умисно, з метою знищення чужого майна шляхом підпалу, за допомогою раніше придбаного легкозаймистого засобу «Уайт-спіріт» та запальнички, ОСОБА_3 , здійснив підпал припаркованого поруч із будинком за вказаною адресою, автомобіля марки «Opel» моделі «Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 0541 від 20.06.2024, належить ОСОБА_7 , що призвело до його пошкодження полум`ям. Після чого, ОСОБА_8 покинув місце події.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 , заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/16733-АВ від 05.09.2024 на суму 86 185 грн. 84 коп. (вісімдесят шість тисяч сто вісімдесят п`ять гривень вісімдесят чотири копійки).

Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду, в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.2 ст.194 КК України і викладений в обвинувальному акті від 23.09.2024 року, щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що злочин вчинив за обставин, викладених вище, а саме що в червні 2024 року знаходився в м.Одеса, де шукав роботу за допомогою свого мобільного телефону, та в одному із застосунків «Телеграм», від невідомого акаунту під іменем « ОСОБА_6 », отримав пропозицію про вчинення підпалу автомобіля за грошову винагороду, однак від даної пропозиції він відмовився.

Далі у кінці червня 2024 року він переїхав до м.Жмеринка, а саме до своєї дівчини, де проживав певний період до затримання, та у нього виникли фінансові труднощі, в цей період знову зателефонував « ОСОБА_9 » та запропнував вчини підпал будь якого автомобіля, який мав би містити на собі державний герб України, або іншу символіку. Тоді ОСОБА_3 , 03.08.2024 з ранку по вул. Одеська, в м.Жмеринка, виявив легковий автомобіль марки «Opel», на задньому склі якого була наклейка у вигляді державного символу - малого герба України. В подальшому, в магазині «Євродом», придбав пляшку розчинника «Уайт-спіріт», об`ємом 0,7 л. Після цього, в цей же день ближче до вечора о 19:00 год., 3а допомогою раніше придбаного легкозаймистого засобу «Уайт-спіріт» та запальнички, вчинив підпал припаркованого біля будинком автомобіля марки «Opel» моделі «Vectra», де випадково і обгорів сам.

В подальшому з місця події втік, та відправивши замовнику відео з підпалом транспортного засобу, через три години отримав через банківську картку грошову винагороду в сумі 39000 гривень, частину із яких витратив на сласні потреби.

Обвинувачений ОСОБА_3 виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме кримінальних правопорушень.

Прокурор Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ч.2 ст.194 КК України і викладений в обвинувальному акті від 23.09.2024 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , показання обвинуваченого ОСОБА_3 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляєються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінальної провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 , у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Слід зазначити, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Так, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного й неупередженого з`ясування усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи докази та надані суду відомості з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд «поза розумним сумнівом» дійшов висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.194 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з послідуючими змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, на обліку в психіатра та на обліку в нарколога не значиться, за місцем проживання характеризуючі дані відсутні, відшкодував шкоду потерпілому, потерпілий просив суд обвинуваченого суворо не карати, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, злочини вчини у молодому віці вперше. Ці обставини суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 з врахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, покарання в межах санкції інкримінованої статті, а саме позбавлення волі. Оскільки на думку суду за конкретних обставин, таке покарання буде відповідати його загальній меті, а застосування більш м`якшого покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства буде не достатнім для його виправлення.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні, з урахуванням наявності заяви потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_7 залишити без розгляду.

На підставі статті 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути документально підстережені процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 19 438 грн. 97 коп. (дев`ятнадцять тисяч чотириста тридцять вісім гривень дев`яносто сім копійок).

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 шістдесят днів тобто 20 квітня 2025 року

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ч.2 ст.194 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження, а саме з 04.08.2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення до одного дня позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 шістдесят днів тобто 20 квітня 2025 року

Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту набрання даним вироком законної сили.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні, з урахуванням наявності заяви потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Речові докази, а саме: грошові кошти в сумі 31000 гривень, номіналами: 1000 гривень - 20 штук, 500 гривень - 20 штук, 200 гривень - 3 штуки, 100 гривень - 4 штуки, які були поміщені на зберігання у відділення №220/01 АБ "Укргазбанк" м.Вінниця, на підставі ст.96-1, п.2 ч. 1 ст. 96-2 КК України підлягають спеціальній конфіскації; транспортний засіб марки "Opel" моделі "Vectra", держаний номерний знак НОМЕР_1 , фіолетового кольору, з наявними слідами горіння, який належить ОСОБА_7 повернути останьому; спортивні штани чорного кольору зі слідами горіння, одну пару кросівок TM "Bayota sport", кофту чорного кольору зі слідами горіння, одну пару шкарпеток чорного кольору, прозору пластикову пляшку на якій наявний напис "Розчинник для фарби на основі уайт-спіриту", пластмасову запальничку чорного кольору, чохол від телефону чорного кольору, мобільний телефон марки "Xiaomi" моделі "Redmi 9А", в корпусі синього кольору, ІМЕП: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , банківську картку AT "Ощадбанк" № НОМЕР_5 , матерчату сумку через плече з логотипом "Reebok", балаклаву чорного кольору зі слідами горіння, кофту сірого кольору з капюшоном, TM "Nike", шорти камуфляжного кольору, спідню білизну (труси) сірих та червоних кольорів, зі слідами горіння, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області знищити, попередньо знявши з них арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.08.2024 року.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення експертами Вінницького НДЕКЦ судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/102-24/16733-АВ від 05.09.2024, в сумі 3 029 грн. 12 коп. (три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять копійок); судову - одорологічної експертизи № СЕ-19/102-24/16608- БД від 06.09.2024, у сумі 8079 грн. 77 коп. (вісім тисяч сімдесят дев`ять гривень сімдесят сім копійок); судової експертизу матеріалів, речовин та виробів № СЕ- 19/102-24/16603-ФХД від 16.09.2024, в сумі 8330 грн. 08 коп. (вісім тисяч триста тридцять гривень вісім копійок), а всього на загальну суму 19 438 грн. 97 коп. (дев`ятнадцять тисяч чотириста тридцять вісім гривень дев`яносто сім копійок).

Згідно зі ст.ст.376,392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_1