Справа № 331/1881/25
Провадження № 1-кп/331/513/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження №0000027, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2025 року,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новоіванівка Оріхівського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3 групи, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, цілеспрямовано, в порушення вимог ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ст. 55 Конвенції Ради Європи «Про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами», в період часу з 26 червня 2022 року по 10 березня 2025 року систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, тобто своєї матері ОСОБА_6 , з якою він спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має спільний побут. Вказане призвело до втрати ОСОБА_6 повноцінного сну та відпочинку, негативних переживань, емоційної напруженості та невпевненості, розладу здоров`я, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе, позбавлення ресурсів, необхідних для належного добробуту, та загального погіршення якості життя потерпілої.

Так, 26 червня 2022 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, тобто своєї матері ОСОБА_6 , в ході якого висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, що завдало шкоди психологічному здоров`ю, та фізичного характеру, яке виразилося в нанесенні ударів рукою в ділянку голови та тулуба, що завдало фізичного болю потерпілій. За даним фактом щодо ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №677118 від 26.06.2022, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі №331/1834/22 від 12 вересня 2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень.

Він же, 13 грудня 2022 року о 12 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, тобто своєї матері ОСОБА_6 , в ході якого ображав та висловлювався нецензурною лайкою в адресу останньої, що завдало шкоди її психологічному здоров`ю, а також фізичне насильство, а саме: штовхав, що завдало фізичного болю потерпілій. За даним фактом щодо ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №051141 від 13.12.2022 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі №331/4887/22 від 14 грудня 2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Надалі, 16 лютого 2023 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, тобто своєї матері ОСОБА_6 , в ході якого ображав грубою нецензурною лайкою, принижував та погрожував, що завдало шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. За даним фактом щодо ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №254316 від 16.02.2023 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі №331/1474/23 від 28 березня 2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Також, 15 листопада 2024 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, тобто своєї матері ОСОБА_6 , в ході якого ображав нецензурною лайкою та принижував останню, що завдало шкоди її психологічному здоров`ю, а також фізичне насильство, а саме: штовхав та хапав за руки, що завдало фізичного болю потерпілій. За даним фактом щодо ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №333582 від 15.11.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя у справі №331/7184/24 від 30 січня 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 годин.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, 10 березня 2025 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ст. 55 Конвенції Ради Європи «Про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами», діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, тобто своєї матері ОСОБА_6 , яке виразилось у криках, погрозах відправити потерпілу у будинок до психічнохворих людей, нанесенні ударів по вхідним дверям, що завдало шкоди її психологічному здоров`ю.

Загалом вказане викликало у потерпілої ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість та невпевненість, нездатність захистити себе, завдало шкоди її психічному та фізичному здоров`ю та погіршило якість її життя, зокрема, призвело до втрати повноцінного сну, відпочинку та викликало негативні переживання, що завдало шкоди її психічному здоров`ю.

Прокурор у судовому засіданні обвинувачення підтримала у повному обсязі, просила суд визнати пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття, а обтяжуючою покарання обставиною вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Також вона просила призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік із покладенням визначених обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 та п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а також із застосуванням обмежувального заходу, передбаченого п. 5. ч. 1 ст. 91-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та пояснив суду, що він дійсно під час неодноразових сварок ображав матір, хапав її за руки, можливо і штовхав через зловживання алкоголем як ним самим, так і його матір`ю, яка його провокувала на сварки. Також був випадок, коли він стукав у двері квартири, бо мати забрала у нього ключі і зламала дзвінок. Зараз він з матір`ю тимчасово не живе, у них почали налагоджуватися стосунки. Він також зазначив, що дійсно страждає на алкогольну залежність, але готовий пройти лікування від неї. Крім того, він повідомив, що визнання вини ним добровільне, ніхто його до цього не примушував, викладені в обвинувальному акті обставини він також визнає добровільно. Із запропонованим прокурором покаранням він погодився і попросив вибачення за свою поведінку.

Захисник обвинуваченого не заперечувала проти визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і проти запропонованого прокурором покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності та покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується дослідженими судом доказами - показаннями обвинуваченого, який свою вину визнав повністю і підтвердив факт вчинення кримінального правопорушення за обставин, встановлених під час досудового розслідування і під час судового провадження. Його дії щодо вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи, правильно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.

За згодою учасників судового провадження суд відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також враховує ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, відомості особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої у ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави у приватне життя особи повинно спрямовуватися на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Так, судом враховано, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,не одружений, офіційно не працює, має алкогольну залежність.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 ,відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 ,згідно зі ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вказані вище відомості про його особу, пом`якшуючу та обтяжуючу покарання обставини, а також той факт, що обвинувачений усвідомив суспільну небезпеку скоєного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у вигляді пробаційного нагляду на строк 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-3 ч. 2 та п. 5 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а також із застосуванням обмежувального заходу, передбаченого п. 5. ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений, матеріальна шкода даним кримінальним правопорушенням завдана не була.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2025 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 31.05.2025 з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та застосуванням обмежувальних заходів, передбачених ч. 6 ст. 194 КПК України.

У той же час, враховуючи поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд вважає за необхідне обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) пройти курс лікування від алкогольної залежності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід і направити його для проходження програми для кривдників.

Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з дня взяття засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання призначеного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Обраний ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_7