Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальній справі 11/4806/1/24, за апеляціями потерпілого ОСОБА_5 та директора ПТ «Міський ломбард Заньковець С. М. і компанія» ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2024.

Цим вироком:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, пекарь ТзОВ «ПМК-10», несудимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з укладенням фінансових договорів строком на 03 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання за ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України на підставах, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді застави скасовано та повернуто сплачену суму застави в розмірі 17000 грн заставодавцю ОСОБА_8 .

У задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 відмовлено.

Судові витрати за проведення почеркознавчої експертизи в розмірі 3537,60 грн стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави.

Речові докази по справі: вилучені згідно протоколів виїмки від 10.01.2012, 31.05.2012, 26.05.2012 документи залишено у матеріалах справи; чотири зошити з вільними взірцями підписів ОСОБА_7 повернуті ОСОБА_7 ; відібрані експериментальні взірці підпису ОСОБА_7 на 40 аркушах формату А-4 залишено у матеріалах справи; вилучені згідно протоколу виїмки від 19.07.2012 документи залишено у матеріалах справи.

На вказаний вирок суду, потерпілий ОСОБА_5 та директор ПТ «Міський ломбард Зеньковець С. М. і компанія» ОСОБА_5 , подали апеляційні скарги, у яких порушують питання про скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 та постановлення нового, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 12(дванадцять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій

-2-

на строк 03 (три) роки, а також повністю задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 та ПТ «Міський ломбард Зеньковець С. М. і компанія», у тому числі стягнути з ОСОБА_7 на користь ПТ «Міський ломбард Зеньковець С. М. і компанія» матеріальну шкоду в сумі 693658,41 грн із урахуванням індексу інфляції за період з 01.12.2016 по березень 2024 року включно та 50000 грн моральної шкоди.

До початку судового засідання у кримінальній справі суддя-доповідач ОСОБА_1 подав заяву про самовідвід, яку обґрунтував тим, що потерпілим у даній справі є ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_2 , з родиною якого сім`я судді ОСОБА_1 та особисто сам суддя перебувають у дружніх стосунках протягом тривалого часу і по теперішній час.

Розгляд заяви про самовідвід проводиться без участі сторін кримінальної справи, неявка яких з огляду на положення ст. 357 КПК України (1960 року) не перешкоджає її розгляду.

Перевіривши матеріали кримінальної справи, апеляційний суд вважає, що заява судді-доповідача ОСОБА_1 про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 54 КПК України (1960 року) передбачено, що суддя не може брати участь в розгляді кримінальної справи при наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 56 КПК України (1960 року) за наявності підстав, передбачених статтями 54-55 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма, у тому числі й ст. 53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-IV, в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Щодо безсторонності суду, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Суддя є безсторонній, поки зворотне не буде доведено. До того ж необхідно зазначити, що, крім всього, суди зобов`язані заслуговувати на довіру учасників процесу.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

-3-

З урахуванням вищенаведеного, а також положень Кодексу суддівської етики, які містять обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм у поведінці судді під час здійснення правосуддя, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, яким визначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупереджене рішення; ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, апеляційний суд приходить до висновку про те, що з метою уникнення настання в учасників справи будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_1 під час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_7 , заява судді про самовідвід підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд вважає, що вищенаведені норми та вказані в заяві судді-доповідача ОСОБА_1 обставини дають підстави вважати, що розгляд апеляцій потерпілого ОСОБА_5 та директора ПТ «Міський ломбард Заньковець С. М. і компанія» ОСОБА_5 та прийняття будь-яких процесуальних рішень у даній справі може викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_1 .

За таких обставин, з метою забезпечення неупередженого та об`єктивного розгляду апеляцій потерпілого ОСОБА_5 та директора ПТ «Міський ломбард Заньковець С. М. і компанія» ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяву судді-доповідача ОСОБА_1 про самовідвід.

Керуючись ст. 56, 57, 379 КПК України (1960 року) та п. 15 Перехідних положень КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву судді-доповідача ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Матеріали кримінальної справи щодо ОСОБА_7 , за апеляціями потерпілого ОСОБА_5 та директора ПТ «Міський ломбард Заньковець С. М. і компанія» ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.11.2024 передати на повторний автоматизований розподіл для заміни судді ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді