Справа № 729/456/24
1-кп/729/94/24 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2023 року за № 0001105 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на даний час фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня , не одруженого, не працюючого , раніше судимого Бобровицьким районним судом Чернігівської області 12.03.2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 25.06.2020 року на підставі ст.81 КК України умовно - достроково звільнений від відбування покаранння з невідбутим терміном 11 місяців 1 день, у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

за участі :

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

12.08.2023 року у ранковий час, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на викрадення офіційних документів, а саме банківської картки, діючи з корисливих мотивів, з метою подальшого незаконного заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку потерпілого, скориставшись тим, що ніхто не спостерігає за його діями, таємно викрав банківську картку № НОМЕР_1 AT "Ощадбанк", котра знаходилась в приміщені кімнати будинку за вище вказаною адресою, яка згідно п.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", п.1.27 ч. 1 ст.1 ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні2, ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд.

У подальшому, переслідуючи єдиний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, спрямований на крадіжку грошових коштів, ОСОБА_3 , 12.08.2023 року в період часу з 09 год. 27 хв. до 09 год. 32 хв., діючи повторно, в умовах воєнного стану, що введений на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, з корисливого мотиву, із метою протиправного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи біля магазину «Фора», що за адресою Чернігівська область Ніжинський район м. Бобровиця, вул. Незалежності, 40а, таємно викрав за допомогою пластикової банківської картки із банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого у AT "Ощадбанк", що належить ОСОБА_6 , шляхом введення раніше відомого йому пін-коду та зняття грошей за допомогою банкомату, грошові кошти на загальну суму 11000 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, підтвердив у судовому засіданні, що дійсно він взяв банківську картку потерпілого , так як знав де вона лежить та в подальшому зняв з неї тричі кошти на загальну суму 11000 грн. Пін -код йому повідомив потерпілий , коли давав картку , щоб сходити за продуктами для нього. Про вчинене шкодує та щиро кається. Під час досудового розслідування повернув потерпілому кошти частково в сумі 2500 грн. , а частину віддав речами. Решту обіцяє повернути найближчим часом.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження всіх доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_3 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та кваліфікацію його дій, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст інкримінованих йому фактичних обставин. Сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому судом роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, показання обвинуваченого, які він надав суду, з урахуванням того, що факт привласнення банківської картки потерпілого, а також факт викрадення коштів потерпілого, які зберігалися на банківській картці останнього, встановлені під час розслідування кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, а також кваліфікація його дій не оспорюються, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 діяння повністю доведені і правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно , в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу винного, позицію сторони обвинувачення, потерпілого та сторони захисту висловлену в судових дебатах.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином ( в порядку ст.217 КПК України були об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, з метою усунення негативного впливу на повноту досудового розслідування та судового розгляду).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності притягувався, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно. Згідно з довідками обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Потерпілий вважає , що обвинуваченому необхідно призначити покарання суворе , обвинувачений дійсно частково відшкодував шкоду повернувши 2500 грн, щодо речей які він йому приніс він не бажає їх приймати .

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшуть покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, передбачений статтею 65 КК України, суд дійшов висновку що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у межах санкцій, що передбачені ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України, у виді позбавлення волі та у виді обмеження волі, відповідно. За сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Також суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст. 75, 76 КК України, що служитиме засудженому попередженням і запобіганням вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для обрання запобіжного заходу не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-371, 373-376, 395, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання по цій статті у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Речові докази: вилучений оптичний диск №RFD80M-79232 на якому міститься інформація по банківському рахунку картковому № НОМЕР_1 відкритому у AT "Ощадбанк", оптичний диск DVD-R на якому міститься копія записів камер внутрішнього та зовнішнього відео спостереження влаштованих в банкоматі банку АТ "Ощадбанк" за адресою м. Бобровиця вул. Незалежності. 40А від 12.08.2023 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку суду невідкладно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1