УХВАЛА

31.12.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , внесене старшим слідчим СВ відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000256 від 24.01.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 24.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 56 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду снайпера (2 категорії) 3 взводу снайперів роти снайперів, ВОС- 110751Д.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині від 20.06.2022 № 173 призваний під час мобілізації солдат ОСОБА_4 20.06.2022 вибув на лікування у військову частину НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.06.2023 №164 солдата призваного на військову службу під час мобілізації.

ОСОБА_4 20.06.2022 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та з 20.06.2024 останнього виключено з усіх видів забезпечення, окрім котлового.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу під час мобілізації, перебуваючи на посаді навідника 1 десантно-штурмового взводу 4 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 20.06.2022 не прибув на лікування до КНП «Коростишівська центральна районна лікарня ім. Д.І. Потєхіна» за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 58, м. Коростишів, Житомирського району Житомирської області та 20.06.2022 о 19 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до місця тимчасової дислокації зведеної роти оперативної групи військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 30.06.2023, коли прибув до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- рапортом старшого оперативної групи військової частини НОМЕР_1 про факт самовільного залишення військової частини військовослужбовця ОСОБА_4

- актом службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 щодо нез`явлення до військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем ОСОБА_4 ;

- наказом командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування щодо нез`явлення до військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4

- протоколом допиту свідків - військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які надали показання по суті самовільного залишення військової частини військовослужбовцем призваним за мобілізацією ОСОБА_4 та відсутність будь-яких поважних причин на це;

- відомостями із медичних закладів про відсутність звернень ОСОБА_4 за медичною допомогою;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що наявний реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком від п`яти до десяти років.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що військовослужбовець ОСОБА_4 понад 1 рік про належність до військової служби органам державної влади та правоохоронні органу не повідомляв, проводячи час на власний розсуд. Під час перебування поза межами військової частини вчинив кримінальні правопорушення, перебачені ч. 2 ст. 309 та ч. 1 ст. 309 КК України (ЄРДР №0000093 від 28.04.2023). Після повернення на службу, знову залишав військову частину.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеному ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні просив не застосовувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, зазначив, що йому було проведено операцію, не може за станом здоров`я проходити військову службу у десантно-штурмових військах Збройних Сил України, має намір проходити військову службу в іншій військовій частині.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому перебувають матеріали кримінального провадження №0000256 від 24.01.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

31.12.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризику, який дає достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в сукупності такі документи вказують на те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою.

Згідно статті 178 КПК України слідчим суддею враховано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стрижівка Коростишівського району Житомирської області, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які він посилається в клопотанні.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 підлягає застосуванню виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя визначає заставу в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, в розмірі у виді тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 90840,00гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.

На переконання слідчого судді саме така сума застави за встановлених фактичних обставин зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку у разі її внесення, бути достатнім стримуючим фактором для запобігання ризику, доведеного прокурором.

У разі звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст.176 - 178, 182-183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 25.02.2025.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави у виді тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 90840,00 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомир.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатись за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора, суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту внесення застави.

Строк дії ухвали встановити до 20.02.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1