УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

17.04.2025 м. Бар Вінницька область

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

представника потерпілих адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Барського районного суду Вінницької області клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка, Ямпільського району Вінницької області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судове засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подала клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Ухвалою Барського районного суду від 11.03.2025 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби. На даний час ризики відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України відсутні. ОСОБА_5 не може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду зважаючи на його позитивні характеристики, які виключають реальну можливість такого переховування. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан, що виключає можливість чоловікам призивного віку виїжджати за межі України. Обвинувачений не може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування завершено, всі докази (речі, документи) зібрані, відшукані в повному обсязі і зберігаються в камерах речових доказів під упорядкуванням органів держави, поліції, прокуратури і суду, тобто під контролем держави. ОСОБА_5 не впливав та не може впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні. Ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення - прокурором не доведені.

У зв`язку із проходженням дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 військової служби в ЗСУ та перебуванні у відрядженні, неповнолітній син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з батьком та перебуває на його утриманні. ОСОБА_5 працює складачем поїздів залізничної станції «Бар» позмінно, у тому числі у нічний час, що підтверджується графіком робочого часу.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 клопотання про зміну запобіжного заходу підтримала повністю з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання про зміну запобіжного заходу підтримав повністю.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечували проти зміни запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 11.03.2025 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Аналіз вищевказаних правових норм свідчать, що в разі подання клопотання про зміну запобіжного заходу з боку сторони захисту, саме на прокурора покладається обов`язок доведення наявності хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід для його запобігання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Ці ризики мають бути належним чином обґрунтовані, і міркування органів державної влади з цих питань не можуть бути абстрактними, загальними або стереотипними (див. рішення у справі «Мерабішвілі проти Грузії» [ВП] (Merabishvili v. Georgia) [GC], заява № 72508/13, пункт 222, від 28 листопада 2017 року). У цьому контексті Суд повторює усталений принцип своєї практики, згідно з яким ризик переховування не може оцінюватися виключно на підставі тяжкості можливого покарання (див. згадане рішення у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia), пункт 223). Аби переконати суд, що насправді існував ризик переховування заявника, жодного іншого факту чи причини, які конкретно стосувалися справи заявника, наведено не було (п.64 рішення ЄСПЛ у справі «Авраімов проти України».

Суд, погоджується з доводами прокурора про наявність на час розгляду вказаного клопотання ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, у зв`язку з тим, що притягується до відповідальності за вчинення тяжкого злочину, та незаконно впливати на потерпілих, експертів та свідків. Проте, їх рівень з того часу значно знизився, з огляду на тривалий розгляд кримінального провадження, дотримання обвинуваченим умов застосованого до нього раніше запобіжного заходу, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини за відсутності матері дитини, необхідність у перебуванні на роботі в нічний час, а тому прокурором недоведена неможливість для запобігання вказаних ризиків застосувати більш м`який запобіжний захід.

Особисте зобов`язання (ст. 179 КПК) - це запобіжний захід, суть якого полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що ризикам переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, його незаконного впливу на свідків, потерпілих та експерта здатний запобігти запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, а тому клопотання про зміну запобіжного заходу слід задовольнити.

При цьому суд враховує те, що ОСОБА_5 є працездатним та має офіційну роботу, а саме працює складачем поїздів залізничної станції «Бар» позмінно, у тому числі у нічний час, що підтверджується графіком робочого часу, а тому відсутність його на робочому місці призведе до втрати роботи; утримує неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з ним у зв`язку із проходженням дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 військової служби в ЗСУ. Перебування обвинуваченого під домашнім арештом перешкоджає йому працювати, отримувати заробітну плату та забезпечувати сім`ю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 177, 179, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити повністю.

Змінити запобіжний захід застосований обвинуваченому ОСОБА_5 у кримінальному провадженні у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- за викликом прибувати до Барського районного суду Вінницької області;

- не відлучатися з населеного пункту, де проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Дата закінчення дії ухвали 15 червня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 17 квітня 2025 року.

Суддя: