ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2025 року у кримінальному провадженні за №0003927,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 16 січня 2025 року про закриття кримінального провадження №0003927.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого від 16.01.2025 року про закриття кримінального провадження №0003927.

Вважає, що слідчий суддя надав невірну оцінку доводам захисника, наведеним у скарзі, мотивам постанови про закриття кримінального провадження, внаслідок чого дійшов до помилкового висновку про законність прийнятого слідчим рішення та виніс необґрунтовану, невмотивовану ухвалу про відмову у задоволенні його скарги.

Зазначає, що слідчий ОСОБА_6 раніше, а саме 26 лютого 2024 року, вже приймав рішення про закриття даного кримінального провадження,однак ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду від 13.06.2024 року постанову про закриття кримінального провадження №0003927 скасовано, слідчий суддя вказав на необхідність повного та об`єктивного проведення досудового розслідування, дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Провадження №11-сс/822/43/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9 Категорія: ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Стверджує, що після скасування постанови про закриття даного кримінального провадження слідчий не провів жодної слідчої дії за власною ініціативою, а лише провів допит потерпілого, слідчий експеримент за участю потерпілого, одночасні допити потерпілого зі свідками та призначив інженерно-транспортну експертизу за клопотаннями сторони захисту потерпілого ОСОБА_8 .

Вказує, що слідчий ОСОБА_6 в ході проведення даних слідчих дій лише намагався підтвердити раніше здобуті ним докази та раніше отримані висновки експертів для того, щоб закрити кримінальне провадження з тих самих підстав, що і раніше.

Твердить, що слідчий ОСОБА_6 постійно ставив під сумніви покази потерпілого, під час проведення слідчого експерименту з потерпілим висловлював свої думки щодо спроможності показаного потерпілим механізму ДТП, а під час проведення одночасних допитів ставив під сумнів позицію потерпілого, ставив йому додаткові питання, що вводили останнього в дезорієнтацію, підказував свідкам правильні відповіді на питання.

Звертає увагу, що слідчий проігнорував його клопотання про проведення повторних слідчих експериментів зі свідками, посилаючись на те, що свідки відмовились від участі у вказаній слідчій дії повторно, оскільки не пам`ятають обставин ДТП. Стверджує, що свідок ОСОБА_10 під час одночасного допиту з потерпілим повідомив, що погоджується на участь у проведенні повторного слідчого експерименту та готовий був показати на місці усі обставини, які є суттєвими.

Також вказує, що свідок ОСОБА_11 під час одночасного допиту з потерпілим повідомив, що не має бажання приймати участь у проведенні повторного слідчого експерименту, оскільки має власні справи, однак слідчий порадив йому відмовитись внаслідок того, що не пам`ятає обставин ДТП.

Зауважує, що слідчі експерименти зі свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були проведені в один день 28.11.2023 року з мінімальною різницею у часі. Всі три свідка зазначили на одне і те саме місце на проїзній частині, а слідчий, в свою чергу не встановлював зафіксовані ним у протоколах дані окремо з кожним зі свідків.

Посилається на те, що згідно висновку експерта від 10.12.2024 року №212/24-29 дії водія ОСОБА_15 перебували у причинному зв`язку із настанням ДТП та, за вказаних потерпілим обставин, водій ОСОБА_15 мав технічну можливість уникнути настання ДТП, дотримуючись п.12.3 ПДР.

Однак, на думку захисника, слідчий взяв в основу свого рішення про закриття кримінального провадження лише висновок експерта, яким покази потерпілого ОСОБА_8 визнані технічно-неспроможними з тих підстав, що його покази різняться з показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з відомостями відображеними у схемі огляду місця ДТП та висновком судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/126-23Є9022-ІТ від 07.11.2023 року та результатам проведення слідчих експериментів.

Твердить, що висновком судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/126-23/9022-ІТ від 07.11.2023 року було встановлено лише приблизне місце наїзду, зазначено, що воно дещо передує місцю розсіювання уламків дзеркала, на таке ж місце вказав потерпілий під час проведення слідчого експерименту, а тому його покази є технічно-спроможними, оскільки відповідають слідовій інформації на проїзній частині та не співпадають лише з показами свідків.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора та слідчого про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши надані матеріали судового,а також кримінального провадження №0003927, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і обґрунтованих процесуальних рішень.

На підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено,що 10.10.2023 року до ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_8 (а.с.15 судового провадження).

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 26.02.2024 року кримінальне провадження №0003927 закрито на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України (а.с.47-49 судового провадження).

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 червня 2024 року постанова слідчого від 26.02.2024 року про закриття кримінального провадження №0003927 скасована(а.с.217 т.1 кримінального провадження-далі-к/п).

16.01.2025 року постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 кримінальне провадження №0003927 закрито на підставі ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України (а.с.8-13 судового провадження)

На цю постанову захисник ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 подав скаргу до районного суду, посилаючись на те, що висновок слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є необґрунтованим та передчасним, оскільки слідчий не виконав жодних процесуальних дій за власною ініціативою (а.с.1-5).

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 14 лютого 2025 року у задоволенні скарги захисника відмовлено.

Слідчий суддя вказав,що перед прийняттям рішення орган досудового розслідування виконав всі необхідні дії для з`ясування обставин ДТП, дотримався покладених на нього законом вимог щодо об`єктивного, всебічного розслідування кримінального провадження та виніс обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.

Колегія апеляційного суду погоджується із такими висновками слідчого судді.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003927 здійснювалось Чернівецьким районним управлінням поліції ГУНП в Чернівецькій області.

В ході досудового розслідування слідчим було проведено ряд слідчих дій для встановлення обставин ДТП ,зокрема,оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди із фотофіксацією, допитані свідки,у тому числі, ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , потерпілий ОСОБА_8 ,проведені слідчі експерименти зі свідками та потерпілим,одночасні допити між свідками і потерпілим,призначені та проведені експертами судово-медична експертиза(висновок №34 мд від 10.01.2024), судово-автотехнічна експертиза технічного стану т/з(висновок CЕ-19/126-23/8808-1Т від 02.11.2023), судово-трасологічна експертиза(висновок СЕ-19/126-23/9022-IТ від 07.11.2023), судова фототехнічна експертиза(висновок №СЕ-19/126-24/8159-ФП), судові інженерно-транспортні експертизи(висновки від 22.01.2024 року, 25.09.2024 року, 10.12.2024 року) тощо.

Апеляційний суд безпосередньо дослідив такі докази та встановив наступне.

Із матеріалів справи вбачається,що 10.10.2023 року до ЄРДР були внесені відомості за ст.286 КК України про те,що 10.10.2023 року о 10 год. 50 хв. водій ОСОБА_15 , керуючи транспортним засобом «BMW» моделі «S23 І» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. В. Александрі зі сторони вул. Хотинська в напрямку вул. Дібровської в м. Чернівці неподалік будинку №128 вищезазначеної вулиці допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , що перебігав проїзну частину дороги в невстановленому для цього місці ,рухаючись справа наліво відносно руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохода ОСОБА_8 з тяжкими тілесними ушкодженнями було госпіталізовано до ОКНП «Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги» (т.1 к/п а.с.4).

Протоколом огляду місця події зі схемою місця ДТП та фототаблицею зафіксовано місце дорожньо транспортної пригоди,яка відбулась по вул. В. Александрі в м. Чернівці, неподалік будинку № 128,розташування транспортного засобу БМВ,яким керував ОСОБА_15 ,вказані наявні на ньому пошкодження,також зафіксовано місце розташування уламків дзеркала автомобіля БМВ на смузі його руху,тощо.

Оглядом транспортного засобу «BMW»«S23 І» реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено наступні пошкодження: вм`ятини поблизу правої блок-фари, відсутнє зовнішнє праве дзеркало заднього виду, пошкоджений кронштейн кріплення дзеркала, пошкоджена права частина переднього вітрового скла у вигляді ламаних та променевих тріщин із вдавленням до салону

(т.1 к/п а.с. 14-43).

Згідно висновку експерта від 03.01.2024 року №7 мд внаслідок ДТП у гром. ОСОБА_8 виникли тілесні ушкодження у виді осаднення м`яких тканин в лобній ділянці голови, перелом виличної кістки, забій головного мозку важкого ступеня, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (т. 1 к/п а.с. 86-88).

Свідок ОСОБА_16 показав, що є водієм КП «Чернівецьке тролейбусне управління". 10.10.2023 року близько 10 год. працівник цього підприємства ОСОБА_8 повідомив, що за вказівкою керівництва йому необхідно їхати в район Садгори для того, щоб перевірити стан тролейбусних зупинок та оглянути їх на предмет ремонту. Рухались на автомобілі «Шкода» д. н.з НОМЕР_3 в напрямку центру мікрорайону "Садгора" по вул. В. Александрі.Проїхавши тролейбусну зупинку "2-го пров. В. Александрі", що знаходилась на протилежній частині вулиці, ОСОБА_8 попросив зупинити автомобіль. Автомобіль ОСОБА_16 зупинив на протилежному від зупинки узбіччі на відстані близько 10-15 метрів від зупинки. ОСОБА_8 вийшов з автомобіля зі сторони узбіччя і направився у сторону тролейбусної зупинки Через 30-50 секунд ОСОБА_16 почув звук сильного тупого удару. Побачив, що на проїжджій частині перед його авто зупинився автомобіль марки «БМВ» , темного кольору. У дзеркало заднього виду побачив, що на асфальті лежав ОСОБА_8 на лівій стороні тулуба (т.1 а.с.116-118).

Згідно висновку експерта від 02.11.2023 року за результатами проведеної автотехнічної експертизи,автомобіль «BMW» моделі «S23 І» реєстраційний номер НОМЕР_2 перебував у працездатному стані, несправностей, які б могли спричинити ДТП, не виявлено (т.1 к/п а.с.59-63).

Відповідно до висновку експерта від 07.11.2023 року 3СЕ-19/126-23/9022-ІТ за результатами проведення інженерно-трасологічної експертизи, на автомобілі «BMWS23 І» р/н НОМЕР_2 наявні пошкодження в правій передній частині автомобіля. Виходячи з наявних пошкоджень та їх місць розташування, автомобіль «BMW» своєю правою передньою частиною першочергово контактував із пішоходом. Наїзд на пішохода відбувся на смузі руху в напрямку вул.Дібровецька , а саме в місці, яке дещо передує ділянці розсіювання уламків дзеркала (т. 1 а.с.69-72).

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 10.10.2023 року та протоколу слідчого експерименту від 28.11.2023 року вбачається,що 10.10.2023 приблизно о 10:50, керуючи автомобілем марки «BMW» моделі «523 І» р.н. НОМЕР_4 , він рухався в м. Чернівці зі сторони вул. Хотинська в напрямку вул. Дібровська, м. Чернівці, Чернівецької області зі швидкістю приблизно 50 км/год. Наближаючись до зупинки громадського транспорту побачив пішохода, який стояв на узбіччі,а потім раптово вибіг на його смугу руху справа наліво відносно його(Дейнеги) напрямку руху. В той момент автомобіль вже майже знаходився біля пішохода,а тому уникнути зіткнення він не зміг. Контактування відбулося передньою правою частиною автомобіля,від удару об крило пішохід вдарився об переднє вітрове скло, після чого його відкинуло в праву сторону, при цьому він пошкодив праве дзеркало заднього виду. Відразу після цього ОСОБА_15 зупинився, включив аварійну сигналізацію, та підбіг до потерпілого,який був без свідомості. Потім викликав ШМД та працівників поліції.Позаду нього до моменту ДТП рухався автомобіль,який також зупинився і водій давав свідчення

У ході слідчого експерименту були проведені на місці заміри відстаней,на які вказував свідок і це відображено у протоколі і на схемі.

( т. 1 к/п а.с.99-102,т.2 к/п 171-177).

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 10.10.2023 року та протоколу слідчого експерименту від 28.11.2023 року вбачається,що 10.10.2023 приблизно о 10:50 він, керуючи автомобілем марки «Audi» моделі «А6» р.н. НОМЕР_5 , рухався в м. Чернівці зі сторони вул. Хотинська в напрямку вул. Дібровська, м. Чернівці, Чернівецької області зі швидкістю приблизно 50 км/год. Попереду нього в попутному напрямку рухався автомобіль марки «BMW» приблизно з тією ж швидкістю. Наближаючись до зупинки, він побачив пішохода, який раптово вибіг на проїзну частину дороги перед БМВ, відстань між БМВ і пішоходом була невелика,буквально декілька метрів та відбувся наїзд.Від удару пішохода відкинуло у сторону і він впав на проїзну частину дороги.Відразу після цього свідок зупинився і разом із водієм БМВ почав надавати допомогу потерпілому. Наїзд відбувся в межах його(свідка ) смуги руху,контактування було передньою правою частиною автомобіля БМВ.

У ході слідчого експерименту були проведені на місці заміри відстаней,на які вказував свідок і це відображено у протоколі і на схемі.

(т. 1 к/п а.с.105-107,т.2 к/п а.с.157-164).

Із протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 12.10.2023 року та протоколу слідчого експерименту від 28.11.2023 року вбачається, що 10.10.2023 приблизно о 10:50 , керуючи автомобілем марки «Mercedes» р.н. НОМЕР_6 , він рухався в м. Чернівці зі сторони вул. Дібровська в напрямку вул. Хотинська. Наближаючись до зупинки громадського транспорту, він побачив автомобіль марки «Skodа», що паркувався на узбіччі дороги. Назустріч ОСОБА_10 рухався автомобіль марки БМВ чорного кольору зі швидкістю приблизно 50 км/год. Відразу після цього він побачив, як пішохід,який був на узбіччі зустрічної смуги ближче до проїзної частини дороги, раптово почав перебігати дорогу справа наліво відносно руху БМВ,ступивши 1-2 кроки.В цей час БМВ знаходився не невеликій відстані від пішохода та відбувся наїзд автомобіля БМВ на цього пішохода. Від удару об крило пішохід вдарився головою об переднє вітрове скло, після чого його відкинуло на проїзну частину дороги.Відразу після цього свідок зупинився за зупинкою та підійшов до місця події.

У ході слідчого експерименту були проведені на місці заміри відстаней,на які вказував свідок і це відображено у протоколі і на схемі (т.1 к/п а.с.110-113,т.2 к/п а.с. 165-170).

Отже,показання водія ОСОБА_15 та свідків ОСОБА_11 ОСОБА_10 ,які були очевидцями подій,об`єктивно узгоджуються щодо істотних для цього провадження обставин,за яких відбулась дорожньо транспортна пригода та свідчать,що пішоход ОСОБА_8 раптово вибіг на проїзну частину дороги, по якій рухався на автомобілі БМВ ОСОБА_15 та відстань між цим автомобілем і пішоходом ОСОБА_8 в той момент була незначною,а тому у даній дорожній ситуації не давала можливості ОСОБА_15 уникнути зіткнення.

Належить також врахувати,що потерпілий мав намір перетнути дорогу у невстановленому для цього місці.

Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 не суперечать показанням свідка ОСОБА_16 ,який моменту ДТП не бачив.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_8 пояснив,що ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 він не знав станом на 10.10.2023 року,відповідно,підстав обмовляти його вони не мають.

Даних,що ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 були знайомі між собою та свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_13 надавали показання з метою допомогти ОСОБА_12 уникнути відповідальності, у справі немає і на такі докази не посилались потерпілий і його захисник.

Та обставина,що слідчі експерименти були проведені зі свідками у один день не свідчить,що такі слідчі дії проводились одночасно,як вказує захисник.Доводи про те,що слідчий не встановлював зафіксовані ним у протоколах слідчих експериментів дані з кожним із свідків суперечать змісту протоколів та фототаблиць до них.

Всупереч доводам захисника,те,що свідки вказали приблизно однакові дані свідчить на користь висновку,що такі дані є об`єктивними та відповідають фактичним обставинам.

Згідно висновку експерта від 22.01.2024 року за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, в діях водія автомобіля марки «BMW» моделі «523 І» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_15 в даній ДТП не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДРУ, які з технічної точки зору могли би перебувати в причинному зв`язку із настанням даної ДТП.

У мотивувальній частині висновку експерт вказав,що виходячи із зафіксованої у протоколі ОМП та схемі слідової інформації,протоколів допитів свідків ,слідчих експериментів ОСОБА_15 не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця наїзду.

(т.1 к/п а.с.184-187).

Проводити слідчі дії із потерпілим слідчий не мав можливості,оскільки відповідно до заяви адвоката від 12.02.2024 року,який представляв інтереси ОСОБА_8 , потерпілий у зв`язку зі станом здоров`я не пам`ятав обставини,за яких сталась ДТП та не може бути допитаний у рамках кримінального провадження

(т.1 к/п а.с.145)

На підставі сукупності зібраних доказів слідчий прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_15 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та 26.02.2024 року виніс постанову про закриття кримінального провадження(а.с.188-193 т.1 к/п)

Скасовуючи вказану постанову,слідчий суддя в ухвалі від 13 червня 2024 року вказав,що під час досудового розслідування не був допитаний потерпілий ОСОБА_8 , не проведений слідчий експеримент за його участю,відтак на підставі здобутих показань не проведені необхідні судові експертизи.

(т.1 к/п а.с.217)

Після скасування постанови від 26.02.2024 року слідчий усунув ті недоліки слідства,на які вказав слідчий суддя,допитав потерпілого,провів слідчий експеримент з його участю,також були призначені фототехнічна експертиза відеозапису і згідно постанови від 02.10.2024 року-інженерно транспортна експертиза та отримано їх висновки.

Всупереч доводам апелянта,слідчі дії були проведені слідчим з метою встановлення обставин кримінального провадження,а не за ініціативою захисту,за клопотанням якого слідчим була призначена інженерно транспортна експертиза відповідно до постанови від 20.08.2024 року,а також проведені одночасні допити між свідками і потерпілим.

Під час допиту 16.07.2024 року потерпілий ОСОБА_8 показав,що 10.10.2023 року близько 10:00 год. за вказівкою керівництва КП «Чернівецьке тролейбусне правління» перебував в районі «Садгори», де перевіряв стан тролейбусних зупинок та оглядав їх на предмет необхідності проведення ремонтних робіт. Поїхав у район Садгори на автомобілі Шкода,яким керував ОСОБА_16 .

Проїхавши тролейбусну зупинку «2-го пров. В.Александрі»,що знаходиться на протилежній частині вулиці, ОСОБА_8 попросив ОСОБА_16 зупинити автомобіль на узбіччі дороги, навпроти тролейбусної зупинки. ОСОБА_16 зупинив автомобіль на відстані близько 10-15 метрів від тролейбусної зупинки на узбіччі.

Після зупинки ОСОБА_8 вийшов та направився пішки, повільним кроком у напрямку вул. Хотинської. Пересувався у темпі повільного кроку, темп не змінював. Під час руху оглядався по сторонам з метою перетину проїзної частини до протилежного узбіччя. Пройшовши по узбіччю приблизно 7-8 метрів від авто, з якого він вийшов, почав виходити на проїзну частину, прямуючи по проїзній частині не перпендикулярно, а під кутом приблизно 20-30 градусів в сторону вул. Хотинської. Він не став перетинати проїзну частину одразу та перпендикулярно, оскільки бачив справа від себе вантажівку, яка також рухалась в сторону вул. Хотинської по проїзній частині та вирішив перетинати проїзну частину під кутом після того, як вантажівка проїде.

Пересуваючись вже по проїзній частині та пропустивши вантажівку, він, не змінюючи темпу, напрямку свого руху та продовжуючи йти у темпі повільного кроку, став перетинати проїзну частину на протилежний бік. Зробивши 3-4 кроки після того як проїхала вантажівка, ОСОБА_8 відчув удар зліва в нижні кінцівки, тулуб та голову. Перед ударом він помітив, як до нього різко наближається легковий автомобіль чорного кольору марки «БМВ», який рухався на досить великій швидкості, більше ніж 50 км/год.(т.2 а.с.3-5).

Такі обставини показав під час слідчого експерименту,проведеного 16.07.2024 року,у ході якого були проведені на місці заміри відстаней,на які вказував потерпілий і це відображено у протоколі і на схемі.

(т.2 а.с.7-14).

Отже,показання потерпілого суперечать як показанням водія ОСОБА_15 ,так і показанням безсторонніх відносно учасників ДТП свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ,які показали,що потерпілий раптово вибіг на дорогу перпендикулярно напрямку руху БМВ,а не під кутом,і відстань між автомобілем БМВ і потерпілим у той момент була незначною.Також показали,що водій ОСОБА_12 рухався зі швидкістю не більше 50 км/год.

Вказані висновки узгоджуються і з поясненнями потерпілого під час апеляційного розгляду,який по обставинах ДТП пояснив,що він лише ступив один крок на проїзну частину дороги та відбулось зіткнення.Такі пояснення потерпілого також свідчать на користь показань ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про те,що потерпілий раптово почав перетинати дорогу у той час,коли автомобіль БМВ був на незначній відстані від нього.

Твердження потерпілого у апеляційному суді про те,що автомобіль БМВ,якого він побачив безпосередньо перед зіткненням,рухався із значним перевищенням швидкості, суперечать усім зібраним доказам по справі та є припущенням.

Натомість ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 показали,що ОСОБА_12 рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год.

Такі показання підтверджуються висновком експерта від 08.08.2024 року за наслідками проведення судово фототехнічної експертизи відеозапису,яким у полі зору камери спостереження перебував автомобіль БМВ та пішохід 10.10.2023 року.Експерт встановив,що середня швидкість руху автомобіля БМВ була не меншою 44,3 км/год та не більшою 50,7 км/год.

(т.2 к/п а.с.28-32)

20.08.2024 року постановою слідчого за клопотанням захисника призначена судова інженерно-транспортна експертиза, на вирішення експерту були поставлені у тому числі питання,про які зазначав захисник у клопотанні

На спростування доводів апелянта,слідчим були поставлені також на вирішення експерта питання щодо технічної спроможності не лише показань потерпілого ОСОБА_8 ,але й водія ОСОБА_15 ,а також свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .

Досліджуючи обставини ДТП,виходячи із зафіксованої слідової інформації та показань зазначених вище осіб,експерт Чернівецького НДЕКЦ у мотивувальній частині висновку №СЕ-19/126-24/9200-ІТ від 25.09.2024 року надав детальну оцінку кожному із варіантів подій,які повідомили потерпілий ОСОБА_17 ,а також свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Експерт встановив,що виходячи із слідової інформації на схемі до протоколу огляду місця ДТП,її початок від умовної лінії,покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо місця наїзду найбільш технічно обгрунтовані.

Покази потерпілого ОСОБА_8 не відповідають встановленому місцю наїзду,який мав відбутись дещо раніше,аніж показав потерпілий.

Експерт вказав,що покази свідків щодо місця наїзду є технічно спроможними та в діях ОСОБА_15 не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДРУ,які з технічної точки зору перебували би у причинному зв`язку із настанням ДТП.

При умові показів потерпілого ОСОБА_8 у діях ОСОБА_15 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДРУ,які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП,однак показання потерпілого технічно не спроможні.

Також експерт вказав,що для оцінки відповідності дій пішохода ОСОБА_8 вимогам розділу 4 ПДРУ не потрібні спеціальні знання та такі дії підлягають правовій оцінці ініціатором експертизи

(т. 2 к/п а.с.49-55).

У подальшому слідчим відповідно до постанови від 02.10.2024 року була призначена інженерно-транспортна експертиза,проведення якої доручено Київському НДІСЕ Міністерства юстиції України(Чернівецькому відділенню)

Згідно висновку експерта №212/24-29 10.12.2024 року,у мотивувальній її частині експерт також надав оцінку усім варіантам розвитку подій,які повідомлені потерпілим ОСОБА_17 ,водієм ОСОБА_12 ,свідками ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Вивчивши матеріали,де зафіксована слідова інформація на місці події,показання учасників і очевидців події,експерт зазначив,що показання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо місця наїзду не суперечать зафіксованій слідовій інформації,відповідно є технічно спроможними.

Показання пішохода ОСОБА_8 стосовно місця наїзду суперечать зафіксованій слідовій інформації,оскільки за таких обставин місце наїзду знаходилось би всередині осипу скла,а тому є технічно неспроможними і не можуть бути прийняті у основу дослідження,оскільки призведуть до помилкових висновків.

Під час дослідження експерт встановив,що віддалення автомобіля БМВ від місця наїзду в момент виходу пішохода на проїзну частину дороги становить 5,5…9,7м,при тому,що зупинний шлях автомобіля БМВ при швидкості руху 50 км/год. в умовах місця пригоди становить 29,6(28,5)м.

За наслідками дослідження експерт виснував,що при заданому механізмі розвитку ДТП у даній дорожній обстановці у діях водія ОСОБА_18 не вбачається невідповідності вимог пункту 12.3 ПДР, які з технічної точки зору, могли би перебувати в причинному зв`язку із настанням даної ДТП,оскільки він не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода.

Для вирішення питання,як повинен був діяти пішохід ОСОБА_8 та відповідність його дій вимогам ПДРУ не потрібні спеціальні знання та така оцінка може бути надана ініціатором призначення експертизи самостійно.

( т.2 к/п а.с.63-76).

23.10.2024 слідчим було задоволено клопотання захисника та проведено одночасні допити між потерпілим ОСОБА_8 та водієм ОСОБА_15 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11

(т. 2 к/п а.с.87-89, 91-94,96-99).

Свідки під час одночасного допиту вказали,що підтверджують ті показання,які надавали раніше та показували під час допитів і слідчих експериментів.У ході цієї слідчої дії надали такі ж показання щодо істотних для кримінального провадження обставин.

Твердження захисника,що слідчий якимось чином впливав на свідків під час цієї слідчої дії з метою надання ними тих чи інших показань, а чи впливав на потерпілого, не відповідає дійсності.

Щодо участі у повторних слідчих експериментах свідки вказали у заявах(т.2 к/п а.с.90,95,100 ),що у зв`язку зі сплином тривалого часу можуть не пам`ятати усіх обставин ДТП, а тому доводи захисника про ігнорування слідчим його клопотання про проведення повторних слідчих експериментів в даному кримінальному провадженні є необгрунтованими.

Отже, слідчий виконав всі необхідні слідчі дії,у тому числі ті,на які вказав слідчий суддя,скасовуючи попередню постанову про закриття кримінального провадження ,а також ті,про які клопотав захисник в інтересах потерпілого.

За наслідками досудового розслідування слідчий не здобув достатніх вагомих, чітких і узгоджених між собою доказів для висунення обвинувачення шляхом складання обвинувального акту щодо ОСОБА_15 за ст.286 ч.2 КК України, оскільки правильно встановив, що ОСОБА_15 не допустив порушень вимог ПДРУ,які би знаходились у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Натомість слідчий правильно вказав,що відповідно до п.4.14 ПДР відповідно пішоходам забороняється:а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід,однак потерпілим ОСОБА_8 таких вимог не дотримано,що призвело до ДТП,внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження.

Отже,слідчий обгрунтовано закрив кримінальне провадження за відсутністю у діях ОСОБА_15 складу кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий суддя вказаним обставинам надав належну оцінку, здійснив ретельну перевірку матеріалів кримінального провадження та навів обґрунтовані підстави, з яких відмовив у задоволенні скарги .

Доводи апелянта про неповноту досудового розслідування були належним чином перевірені слідчим суддею та колегією апеляційного суду,однак підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження не встановлено.

Отже,у задоволенні апеляційної скарги захисника необхідно відмовити та залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Керуючись ст.ст.303,309,404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14 лютого 2025 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3