Провадження № 1-кп/524/812/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001877 від 23.08.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, вдівця, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024 року приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та продовженого Указом Президента України № 470/2024 від 07.08.2024 року з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, виходячи із корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи біля будинку №8 по бульвару Українського Відродження, м. Кременчука Полтавської області ,де на лавочці біля входу до 1-го під`їзду помітив жіночу сумку, в якій перебував мобільний телефон марки "Samsung" моделі "Galaxy A13" та грошові кошти у сумі 600 грн., шляхом вільного доступу, таємно для оточуючих викрав жіночу сумку, в якій знаходились мобільний телефон марки "Samsung" моделі "Galaxy A13" , вартістю 4048 грн., та грошові кошти у сумі 600 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4648 грн. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, від дачі показань по справі відмовився , підтримав обставини вчинення кримінального правопорушення , які викладені в обвинувальному акті і на питання суду пояснив , що 22.08.2024 року приблизно о 19 год. він побачив на лавочці біля під`їзду будинку жіночий рюкзак , підійшов до лавочки і маючи умисел на його заволодіння , викрав рюкзак , із нього він дістав мобільний телефон марки "Самсунг", який здав в кіоск , отримавши за нього 1500 грн. та гроші в розмірі 600 грн, які витратив на власні потреби. Потім рюкзак відніс і залишив біля синагоги. Знав, що з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан. У скоєному щиро кається, просить його суворо не карати, просить у потерпілої вибачення .

Крім того вина обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те , що 22.08.2024 року вона поверталась із дачі , так як у неї були дуже важкі сумки , вона поставила рюкзак на лавочку біля 1-го під`їзду будинку , де вона проживає, а сама з кошиком яблук пішла до 2-го під`їзду пригостити сусідів і занести додому кошик , потім коли повернулась за рюкзаком , то його вже не було на лавочці. В рюкзаці знаходилось два мобільних телефона марки "Самсунг" - один кнопковий , другий сенсорний , один їй телефон , а саме , сенсорний був повернутий , а другий- ні , також в рюкзаці були гроші приблизно 1 000 грн.,які їй не повернуті . Просить обвинуваченого ОСОБА_4 суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доказаним у судовому засіданні скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 тяжкого злочину та кваліфікує його дії за ст.185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Відносно показань потерпілої ОСОБА_5 , що в неї було з рюкзака викрадено два мобільних телефона марки "Самсунг"та гроші в сумі приблизно 1000 грн. , то оскільки згідно із ст. 337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею, оскільки органами досудового розслідування ОСОБА_4 було висунуте обвинувачення по даному епізоду крадіжки за ст. 185 ч.4 КК України ,а саме в крадіжці мобільного телефону марки "Samsung" моделі "Galaxy A13" та 600 грн. , то суд в межах висунутого обвинувачення і проводить судовий розгляд справи.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка на призначенні суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не наполягає, обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є вдівцем , його дружина ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставини , що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Наведені приписи закону стосуються призначення, як основного так і додаткового покарання.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний строк, оскільки він скоїв тяжкий злочин, у скоєному обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається, своїми діями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утримані двох неповнолітніх дітей , потерпіла ОСОБА_5 на призначенні суворого покарання не наполягє. З урахуванням викладенного, суд приходить до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.75 КК України від відбування покарання із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Суд вважає відповідно до вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначення такого покарання суд вважає, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не застосований.

Цивільний позов по справі потерпілою не заявлений.

Процесуальні витрати по справі пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у розмірі - 1514,56 грн., відповідно до ст.124 ч.2 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Відповідно до ст. 174 ч.4 КПК України, суд вважає скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.09.2024 року, на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 та повернутий їй на зберігання згідно розписки від 13.09.2024 року, відповідно до ст.100 КПК України залишити їй за належністю.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного судом покарання звільнити із випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у розмірі - 1514,56 грн. на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12.09.2024 року, на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Речові докази по справі - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A13» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_5 та повернутий їй на зберігання згідно розписки від 13.09.2024 року, відповідно до ст.100 КПК України залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, через Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_9