Справа № 201/1850/25
Провадження № 1-кс/201/712/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська клопотання заступника керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на те, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУСБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000001 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює свою владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. Ніхто не може узурпувати державну владу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади рф та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і Збройних Сил рф як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам рф, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту рф на території України в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та Збройних Сил рф вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців Збройних Сил рф, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим ім. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та російської федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території рф службові особи Генерального штабу Збройних Сил російської федерації (далі ГШ ЗС рф), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб Збройних Сил рф, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей рф, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ГШ ЗС рф ОСОБА_4 перед Академією військових наук рф з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву «доктрина Герасимова», де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами рф і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості рф на світовій арені, представники влади та Збройних Сил рф, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів рф здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян рф і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Ураховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та Збройних Сил рф серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту російської федерації (далі ЧФ рф), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ Збройних Сил рф поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і Збройних Сил рф вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність луганської народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «луганська народна республіка» (далі - «лнр»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «лнр» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «лнр») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань російської федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, російської федерації на території Луганської області, так званої «лнр», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом рф в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства» на тимчасово окупованій території Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Луганської області, в тому числі неповнолітніх, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС рф на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Київській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, тобто до 09 травня 2025 року. Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Внаслідок ведення агресивної війни з боку російської федерації проти України, збройними формуваннями держави-агресора захоплено селище Марківку Луганської області.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 13.09.2022 № 206 внесено зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 та викладено нову редакцію переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Відповідно до зазначеного переліку Марківська селищна територіальна громада Луганській області перебуває під тимчасовою окупацією та в оточенні (блокуванні) з боку Російської Федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки».

Також наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, до яких також віднесено Марківську селищну територіальну громаду Луганської області.

Відповідно до вказаного переліку Марківська селищна територіальна громада Луганської області з 24.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Таким чином, в розумінні п.п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території Марківської об`єднаної територіальної громади Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію російської федерації, тобто сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 6 «конституції луганської народної республіки»: «державна влада в «луганській народній республіці» здійснюється на основі розподілу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади самостійні. Державну владу в луганській народній республіці здійснюють голова луганської народної республіки, народна рада луганської народної республіки парламент луганської народної республіки, рада міністрів луганської народної республіки уряд луганської народної республіки».

У пункті 1 до «указу голови луганської народної республіки від 15.08.2019 № УГ-552/19 (зі змінами) «Про керівництво діяльністю виконавчих органів влади луганської народної республіки» визначено: встановити, що голова луганської народної республіки здійснює керівництво діяльністю наступних виконавчих органів державної влади луганської народної республіки (зокрема): адміністрацією Марківського району луганської народної республіки».

На окупованій території Марківської об`єднаної територіальної громади Луганської області незаконними збройними формуваннями так званої «луганської народної республіки», підконтрольними державі-агресору російській федерації, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема «наказом голови так званої «луганської народної республіки» від 03.03.2022 № УГ-125/22», створено «адміністрацію Марківського району луганської народної республіки», а також призначено «виконувача обов`язків голови адміністрації».

Разом з тим, «указом голови луганської народної республіки» від 30.06.2022 № УГ-467/22 затверджено положення «Про адміністрацію Марківського району луганської народної республіки», яким визначено її правову основу діяльності, компетенцію, статус, повноваження, задачі, функції та структуру.

У подальшому, «указом голови луганської народної республіки» від 15.08.2023 №УГ-382/23 «Про ліквідацію адміністрацій міст та /або районів луганської народної республіки», затверджено перелік адміністрацій міст та/або районів луганської народної республіки, які підлягають ліквідації відповідно до вказаного наказу, до якого включено «адміністрацію Марківського району луганської народної республіки».

Також на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Луганської області представниками так званої «лнр», підконтрольними державі-агресору, організовано та забезпечено діяльність незаконних органів влади, зокрема 14.03.2023 прийнято так званий закон "про утворення на території луганської народної республіки міських округів та муніципальних округів, встановлення їх кордонів", з реєстраційним номером 428-ІІІ, згідно з яким Марківський район включено до переліку муніципальних округів, утворених на території «луганської народної республіки» - «Муніципальне утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки».

15.06.2023 центральною виборчою комісією російської федерації винесено постанову № 119/947-8 «про призначення виборів депутатів народної ради луганської народної республіки та виборів депутатів представницьких органів муніципальних утворень на території луганської народної республіки», тобто на тимчасово окупованій території Луганської області.

Відповідно до вказаної постанови на території так званої «луганської народної республіки» призначено проведення 10 вересня 2023 року виборів «депутатів народної ради луганської народної республіки та виборів депутатів представницьких органів муніципальних утворень на території луганської народної республіки».

Відповідно до ст. 2 закону «луганської народної республіки» «Про вибори депутатів представницьких органів муніципальних утворень першого скликання в луганській народній республіці» від 29.05.2023 № 441-ІІІ, до складу єдиного виборчого округу виборів депутатів представницького органу муніципального утворення входить територія муніципального утворення.

Так, не пізніше серпня 2023 року, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, діючи умисно, з метою переслідування своїх особистих інтересів, маючи умисел на обрання до незаконного органу влади створеного на тимчасово окупованій території Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано та включено до списку кандидатів для подальшого висунення від «політичної партії лдпр ліберально-демократична партія росії» кандидатом в депутати «ради Марківського муніципального округу луганської народної республіки»

В подальшому, 11 вересня 2023 року, громадянин України ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних дій, а також негативні наслідки, що можуть настати внаслідок їх реалізації, маючи умисел на участь у виборах «у депутати Марківського муніципального округу луганської народної республіки», а саме на території тимчасово окупованої Марківської селищної територіальної громади Старобільського району Луганської області, зі своїх особистих мотивів відповідно до рішення «територіальної виборчої комісії Марківського району луганської народної республіки про результати виборів» обраний депутатом «Марківського муніципального округу луганської народної республіки першого скликання».

Рішенням «ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки» від 19.09.2023 № 1 встановлено, що «рада першого скликання сформована в правочинному складі відповідно до додатку до відповідного рішення та починає виконання обов`язків з 19 вересня 2023 року». Відповідно до додатку до рішення «ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки» від 19.09.2023 № 1, ОСОБА_5 , обраний депутатом «ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки першого скликання».

Відповідно до «положення про постійні комісії ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки», затвердженого «рішенням ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки» від 19.09.2023 № 6, «постійні комісії створюються з метою попереднього розгляду та підготовки питань, які відносяться до компетенції ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки, розробки проєктів рішень, конкретних заходів і програм за предметами ведення ради, а також для сприяння в реалізації федеральних законів, законів луганської народної республіки і рішень ради, участі депутатів в контролі за діяльністю адміністрації муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки». Рішенням «ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки» від 19.09.2023 № 6, ОСОБА_5 включений до складу «постійної комісії з правової політики і зв`язкам з громадськістю ради муніципального округу муніципального утворення Марківський муніципальний округ луганської народної республіки».

Вина підозрюваного ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків, протоколом огляду публікацій на сторінках Інтернет (Берклійський Протокол), іншими документами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

У поданому клопотанні прокурором зазначено, що таким чином, має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України, є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Також прокурор вказує, що таким чином, з аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно ОСОБА_5 , на яке слід накласти арешт, а саме:

- земельна ділянка, загальною площею 2 га, кадастровий номер :11:001:0006. Реєстраційний номер майна: 225. На праві приватної власності, на підставі рішення Марківської селищної ради № 20-32/2020 від 18.08.2020, належить ОСОБА_5 ;

- земельна ділянка, загальною площею 4,8444 га, кадастровий номер :08:002:0032, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розташована за за межами населеного пункту на території Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області. Реєстраційний номер майна: 25. На праві приватної власності, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ІІІ-ЛГ № 005448, виданого 31.03.2001, належить ОСОБА_5 ;

- земельна ділянка, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :03:014:0009, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: вул. Леніна, с. Бондарівка, Марківський район, Луганська область. Реєстраційний номер майна: 25. На праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 20.03.2014, належить ОСОБА_5 .

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 має відкриті розрахункові рахунки на яких маються грошові кошти та по яким здійснюється рух грошових коштів в АТ КБ «ПриватБанк» (, юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001).

Таким чином, з метою виконання завдань, покладених на органи досудового розслідування та забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також недопущення приховування, відчуження грошових коштів шляхом пересилання або зняття з банківських рахунків, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на всі банківські рахунки, які відкриті на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт України НОМЕР_2 , виданого 13.05.2015 Марківським РВ УДМС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_3 , а саме, на всі грошові кошти у будь-якій валюті готівкою або безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на його банківських рахунках на зберіганні в АТ КБ «ПриватБанк» юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001.

Необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що остання, перебуваючи на свободі, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації як виду покарання має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту.

Право володіння підозрюваного ОСОБА_5 зазначеними об`єктами нерухомого майна, підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.11.2023 № 353448039, відкритими розрахунковими рахунками, підтверджується копіями інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 23.04.2024 № 20.1.0.0.0/7-240422/54677.

На підставі викладеного, прокурор просив накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та розглянути подане клопотання у порядку ч. 2 ст. 172 КК України, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000001 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

17 січня 2025 року в газеті «Урядовий кур`єр» № 14 (7939), яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_5 до СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (фактична адреса на період військового стану зазначена у повістці) о об 11 годині 21, 22, 23 січня 2025 року, для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим на вказані дати та час ОСОБА_5 не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надав.

24 січня 2025 року прокурором, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_5 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 24.01.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 19 (7944) від 24.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 24.01.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , набула статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме в добровільному обранні до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Після повідомлення ОСОБА_5 про підозру в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» № 19 (7944) від 24.01.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик ОСОБА_5 до СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (фактична адреса на період військового стану зазначена у повістці) об 11:00 годині 29.01.2025, 30.01.2025, 31.01.2025, для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Крім того, вказана повістка розміщена на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом з тим на вказані дати та час ОСОБА_5 не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надав.

Постановою прокурора від 04.02.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12.02.2023 №412863722 ОСОБА_5 належить: земельна ділянка, загальною площею 2 га, кадастровий номер :11:001:0006, реєстраційний номер майна: 225 на праві приватної власності, на підставі рішення Марківської селищної ради № 20-32/2020 від 18.08.2020, належить ОСОБА_5 ; земельна ділянка, загальною площею 4,8444 га, кадастровий номер :08:002:0032, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населеного пункту на території Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, реєстраційний номер майна: 25 на праві приватної власності, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ІІІ-ЛГ № 005448, виданого 31.03.2001, належить ОСОБА_5 ; земельна ділянка, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :03:014:0009, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: вул. Леніна, с. Бондарівка, Марківський район, Луганська область, реєстраційний номер майна: 25, на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 20.03.2014, належить ОСОБА_5 .

Також доведено, що відповідно до інформації з АТ КБ «ПриватБанк» від 23.04.2024 № 20.1.0.0.0/7-240422/54677 ОСОБА_5 має відкриті розрахункові рахунки, на яких маються грошові кошти та по яким здійснюється рух грошових коштів в АТ КБ «ПриватБанк» (, юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001), а саме: НОМЕР_4 631097), НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , окрім іншого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2024 із забороною його розпорядження та відчуження, на майно, належне підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме:

- земельну ділянку, загальною площею 2 га, кадастровий номер :11:001:0006. Реєстраційний номер майна: 225. На праві приватної власності, на підставі рішення Марківської селищної ради № 20-32/2020 від 18.08.2020, належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку, загальною площею 4,8444 га, кадастровий номер :08:002:0032, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Розташована за за межами населеного пункту на території Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області. Реєстраційний номер майна: 25. На праві приватної власності, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ІІІ-ЛГ № 005448, виданого 31.03.2001, належить ОСОБА_5 ;

- земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :03:014:0009, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: вул. Леніна, с. Бондарівка, Марківський район, Луганська область. Реєстраційний номер майна: 25. На праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 20.03.2014, належить ОСОБА_5 .

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.01.2024 з обмеженням права користуватися та розпоряджатися на банківські рахунки, які відкриті в Акціонерному товаристві комерційного банку «ПриватБанк» (, МФО 305299, юридична адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001), на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт України НОМЕР_2 , виданого 13.05.2015 Марківським РВ УДМС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: НОМЕР_4 631097), НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), а також грошові кошти, які розміщенні на цих рахунках.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1