н/п 1-кс/490/4715/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9181/24
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

13 грудня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді провідного інженера конструктора технологічного управління АТ НВКГ «Зоря»-Машпроект»,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000185 від 01.08.2024.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, який підтримуючи ведення ЗС РФ агресивної війни на території України, маючи злочинний умисел направлений на надання представникам рф допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлюючи що його дії можуть завдати шкоду основам національної безпеки України та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи в місці свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у невстановлений в ході здійснення досудового розслідування час, однак не пізніше 03.07.2024 року (більш точний час встановити наразі не є можливим), надав добровільну згоду на співробітництво з невстановленим представником рф, який використовує месенджер «Telegram» з нікнеймом « ОСОБА_7 », який зареєстрований за м.т. НОМЕР_1 , далі представником рф, яка визначила конспірактивний спосіб спілкування, а саме створила обліковий запис сервісу обміну цифровими повідомленнями «Google» - електронної поштової скриньки з логіном « ІНФОРМАЦІЯ_2 », при цьому надавши відомості для входу в неї, з метою обміну повідомленнями у вигляді збереження відповідного - далі представником рф, в результаті чого:

- не пізніше 21 год. 00 хв. 04.08.2024 надав представнику російської федерації текстове повідомлення з відомостями про розташування підрозділів Сил оборони України у Миколаївській області;

- не пізніше 21 год. 30 хв. 22.08.2024 надав представнику російської федерації текстове повідомлення з відомостями про розташування підрозділів Сил оборони України у АДРЕСА_3 ;

- не пізніше 11 год. 00 хв. 02.08.2024 отримав від представника рф завдання, що полягало у встановленні інформації щодо місцерозташування підрозділів Сил оборони України;

- не пізніше 19 год. 30 хв. 02.09.2024 на вищевказане завдання, ОСОБА_6 надав представнику російської федерації, інформацію з відомостями про розташування підрозділів Сил оборони України в АДРЕСА_3 та області;

- не пізніше 18 год. 00 хв. 04.08.2024 отримав від представника рф завдання, що полягало у встановленні інформації щодо місцерозташування підрозділів, техніки, боєприпасів Сил оборони України;

- не пізніше 20 год. 00 хв. 04.09.2024 на вищевказане завдання, ОСОБА_6 надав представнику російської федерації, інформацію з відомостями про розташування підрозділів Сил оборони України в АДРЕСА_3 , а також інформацію щодо діяльності підприємства оборонно-промислового комплексу;

- не пізніше 19 год. 00 хв. 09.09.2024 отримав від представника рф завдання, що полягало у встановленні інформації щодо місцерозташування підрозділів, техніки, боєприпасів Сил оборони України, а також інформації щодо діяльності підприємства оборонно-промислового комплексу.

- не пізніше 20 год. 50 хв. 10.09.2024 на вищевказане завдання, ОСОБА_6 надав представнику російської федерації, інформацію з відомостями про розташування підрозділів Сил оборони України в АДРЕСА_3 , а також інформацію щодо діяльності підприємств оборонно-промислового комплексу;

- не пізніше 20 год. 30 хв. 16.09.2024 надав представнику російської федерації текстове повідомлення з відомостями про розташування підрозділів Сил оборони України у Миколаївській області, а також інформацію щодо діяльності підприємства оборонно-промислового комплексу.

18.10.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

18.10.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15.12.2024 включно.

Строк тримання під вартою закінчується 15.12.2024, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України до 18.01.2025, в межах строку досудового розслідування. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання 15 років або довічне позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні підтримав думку підозрюваного.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження № 0000728 від 22.07.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

18.10.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

18.10.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15.12.2024 включно.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР за № 0000185 від 01.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України; відповіддю на запит від Миколаївського ЗВ ВСП від 15.10.2024 №802/11786/4; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем Обл. №64/109-03 від 09.08.2024; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем Обл. №64/109-237 від 09.10.2024; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем Обл. №64/109-238 від 09.10.2024; протоколом обшуку від 17.10.2024 за місцем роботи ОСОБА_6 ; протоколом обшуку від 17.10.2024 за місцем реєстрації ОСОБА_6 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. ст. 208-211, 213, 615 КПК України, від 17.10.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 18.10.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до особливо тяжкого та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк до 15 або довічного позбавлення волі та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій та не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_6 міг діяти, та може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення ним кримінального правопорушення. Також може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки, через свої стійкі зв`язки з представниками рф, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації державі-агресора, шляхом надання інформації про Збройні Сили України.

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у виді 15 років або довічного позбавлення волі, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти основ національної безпеки України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють.

Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань, яке унеможливлює утримання в слідчому ізоляторі, не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить починаючи з 13 грудня 2024 року до 17 січня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1