Справа № 308/3942/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , у присутності прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000131, відомості про яке 04.05.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця третього стрілецького відділення першого стрілецького взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини не пізніше 21:00 год. 15.03.2023 самовільно залишивши тимчасове розташування військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 та відсутній на службі без поважних причин по 15.11.2024, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), а саме: самовільне залишення військової частини без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

15.11.2024 солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: повідомленням командування військовий частин за фактом самовільного залишення військового підрозділу, службовим розслідування за фактом самовільного залишення військової частини, допитами свідків та іншими матеріали кримінального провадження в сукупності.

15.11.2024 підозрюваний ОСОБА_5 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до для продовження проходження військової служби, а командиром військової частини НОМЕР_2 відповідно до листа від 16.11.2024 №45/52/2642/2 підполковника ОСОБА_6 , надано письмову згоду на продовження проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_5 у Збройних Силах України, у звязку із чим прокурор звернувся до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, однак таке було залишено без задоволення, оскільки підозрюваний повторно зник з військової частини НОМЕР_2 .

Згідно відповіді на запит прокурора від ТВО командира в/ч НОМЕР_2 , в якому вказується про те, що ОСОБА_5 в період з 01.12.2024 по 04.12.2024 року проходив військову службу, після чого самовільно залишив військову частину.

Так, на даний час, ОСОБА_5 , в розташування пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 чи НОМЕР_2 не повернувся, до правоохоронних органів та інших державних установа з метою з`явлення приналежності до проходження військової служби не звертався, в наслідок чого ОСОБА_5 постановою слідчого оголошений в розшук, а кримінальне провадження відносно останнього зупинено.

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчинення злочину, ОСОБА_5 , як підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в затримані з метою приводу та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Так, Указом Президента України оголошено військовий стан та на території України ведуться бойові дії, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину в умовах військового стану, не дивлячись на проходження військової служби, може переховуватись, в тому числі, на території тимчасово непідконтрольній українській владі та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску через державний кордон України.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 , з огляду на його довготривале ухилення від явки до органу досудового розслідування, доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, для забезпечення завдань кримінального процесу, зокрема належну його процесуальну поведінку.

Беручи до уваги те, що, підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування, та те, що у матеріалах наявні достатні підстави вважати, що одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній не прибуде до суду за судовим викликом, до нього необхідно застосувати затримання з метою приводу для обрання йому вказаного запобіжного заходу.

З огляду на викладене, орган досудового розслідування просить слідчого суддю надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Рокосово Хустського р-ну Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, у відповідності до ст. 89 КК України, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , призваного за мобілізацією, який, на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, перебував на посаді стрільця третього стрілецького відділення першого стрілецького взводу третьої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з даним клопотанням, 19.03.2025 слідчим було подано до суду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Вислухавши думку прокурора та дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно положень ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Положеннями ст. 189 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин за ч.5 ст. 407 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Слідчим суддею встановлено, що 15.11.2024 солдату ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

15.11.2024 підозрюваний ОСОБА_5 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до для продовження проходження військової служби, а командиром військової частини НОМЕР_2 відповідно до листа від 16.11.2024 №45/52/2642/2 підполковника ОСОБА_7 , надано письмову згоду на продовження проходження військової служби військовослужбовцем ОСОБА_5 у Збройних Силах України, у зв`язку із чим прокурор звернувся до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно відповіді на запит прокурора від ТВО командира в/ч НОМЕР_2 , в якому вказується про те, що ОСОБА_5 в період з 01.12.2024 по 04.12.2024 року проходив військову службу, після чого самовільно залишив військову частину.

Згідно ухвали слідчого судді від 25.02.2025 року клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження №0000131 від 04.05.2024 та звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, залишено без задоволення.

18.03.2025 року досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5. ст. 407 КК України зупинено та оголошено в розшук ОСОБА_5 .

З долучених до клопотання матеріалів, слідчим суддею встановлено, що на даний час, точне місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено.

Послідовність вчинених слідчим дій, у зв`язку з неможливістю подальшого розслідування по справі, стали наслідком оголошення ОСОБА_5 у розшук, що стверджується наявною в матеріалах справи постановою від 18.03.2025 року та звернення до суду з даним клопотанням та з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, рішення по якому ухвалено окремим процесуальним документом.

З урахуванням наведених вище обставин та приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 злочину, який йому інкримінується органом досудового розслідування, з врахуванням наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також того, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення зазначеного клопотання та надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання з метою приводу задля участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1