Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кс/733/97/25
Єдиний унікальний №733/1563/23
Ухвала

Іменем України

20 березня 2025 року м.Ічня Слідчий суддя Ічнянського районного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0001078 від 10 серпня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ічнянського районного суду Чернігівської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України.

17.03.2025 року прокурор Прилуцької окружної прокуратури в судовому надав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Подане клопотання мотивує тим, що ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2025 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, термін якого настає 23 березня 2025 року.

Обставини, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились, ризики, передбачені п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують ,а саме: ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так останній як ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, які б забезпечували його перебування за місцем проживання та розуміючи, що санкція інкримінованого йому правопорушення передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, може без дозволу слідчого та прокурора залишити місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та беручи до уваги те, що обвинувачений вже порушував покладені на нього обов`язки, у зв`язку з чим останньому було змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою; ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, у зв`язку з тим, що свідки кримінального правопорушення з числа залучених при затриманні та іншого ряду слідчих розшукових дій, відомі обвинуваченому, а тому існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків; ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити

інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений не має постійного законного джерела доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 309 КК України, продемонстрував свою схильність до незаконного збагачення шляхом незаконного збуту психотропних речовин, а тому може вчинити аналогічні кримінальні правопорушення; ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може бути виражено у створенні обвинуваченим штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень та підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подане клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підтримала та просила його задовольнити з підстав, вказаних у даному клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання прокурора про продовження тримання його під вартою заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила суд винести законне, справедливе рішення, враховуючи думку її підзахисного ОСОБА_4 та перевірити доводи щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк ,що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно дост.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої

підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у нього постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; його майновий стан, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. В той же час, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Причому ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд ураховує те, що ОСОБА_4 не виконав покладені на нього обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.09.2023 року та не з`являвся до суду, відносно останнього було оголошено розшук з метою затримання та приводу для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у виді застави на тримання під вартою.

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до 21 липня 2024 року включно, який утримується на даний час в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до

31 серпня 2024 року 21 серпня 2024 року включно. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 жовтня 2024 року включно. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 08 жовтня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 грудня 2024 року включно. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 січня 2025 року включно. Ухвалою суду від 23 січня 2025 року продовжено строк тримання під вартою. Таким чином, строк тримання під вартою закінчується 23 березня 2025 року.

Відповідно до матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України, які згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким, тяжким та тяжким злочинами, за якими передбачено максимальне покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Обвинувачений ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, може не виконувати обов`язки та не з`являтися до суду, а також переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також може створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень та підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Крім того, суд враховує те, що обвинувачений вже порушував покладені на нього обов`язки, в зв`язку з чим останньому було змінено запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою. Також в матеріалах кримінального провадження відсутні медичні довідки про наявність інвалідності або інших захворювань в останнього, які б унеможливлювали його тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, за якими передбачено максимальне покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, наведені прокурором ризики, передбачені в п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , які суд вважає доведеними, оскільки такі ризики не змінилися та продовжують існувати, а тому застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної його поведінки під час розгляду справи даного кримінального провадження, яке з об`єктивних причин не може бути завершене до спливу строку тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту ухвали суд вважає обмежитися проголошенням її резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту ухвали в день її проголошення.

Керуючись ст.ст. 176-177, 194, 196, 197, 199, 331, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 КК України - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 травня 2025 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому для відома, а Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1