ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/504/24 Справа № 703/6546/24 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2024 про відмову у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , поданим в порядку ст. 206 КПК України, про звільнення затриманої особи,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2024 відмовлено у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , поданим в порядку ст. 206 КПК України, про звільнення затриманої особи, з огляду на відсутність підстав для розгляду скарги в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 206 КПК України, оскільки ОСОБА_7 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжного заходу, не є затриманим у порядку статті 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку статті 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальних правопорушень у межах кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вказуючи на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, якою просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати відкрити провадження по справі №703/6546/24.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано на те, що висновки слідчого судді щодо не підтвердження незаконного позбавлення свободи не відповідає дійсності, а зауваження, що це перешкоджає здійсненню призову на військову службу, є помилковим та не може бути обґрунтованим.

Адвокат звертає увагу, що судом без відкриття провадження у справі не надано оцінки доказам та не з`ясовано обставин справи.

В скарзі адвокат зазначає, що ним не оскаржувалося і не наводилися ані адміністративне ні кримінальне провадження в рамках якого було затримано ОСОБА_7 , на що в оскаржуваній ухвалі посилається слідчий суддя, але наводяться факти здійснення протиправного, незаконного затримання ОСОБА_7 не уповноваженим та не наділеним законодавчо повноваженнями щодо здійснення затримання осіб органом державної влади, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 . Безпідставне затримання понад добу особи без будь-якого документального обґрунтування неможливе, а позбавлення волі не на підставах і не в порядку, встановленому законом є грубим порушенням прав людини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження та надані скаржником докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов наступних висновків, з огляду на таке.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, 10.12.2024 представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.206 КПК України, якою просив: визнати ОСОБА_7 особою, що позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, тобто особою, що протиправно (незаконно) позбавлена волі; зобов`язати службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно доставити ОСОБА_7 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; постановити ухвалу, якою зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно; негайно звільнити ОСОБА_7 .

Скаргу обґрунтовано тим, що 09.12.2024 о 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 був затриманий та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання адміністративного протоколу. Однак в подальшому останнього протиправно позбавили волі і з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 так і не випустили. Адвокат зазначив, що в ОСОБА_7 були відсутні будь-які медичні документи та в цілому документи, які передбачено з собою мати для візиту до ТЦК та СП. На даний час ОСОБА_7 протиправно тримають в окремій кімнаті де базується рота охорони (за греблею) та дане приміщення він залишити не має можливості. Дружина ОСОБА_7 по даному факту, в телефонному режимі, за номером 102, проінформувала представників Національної поліції України та викликала їх до ІНФОРМАЦІЯ_2 та до Смілянської районної лікарні Черкаської області. Прибувши за викликом представники Національної поліції України проявили повну бездіяльність та демонстративно ігнорували виконання ними вимог ст.2 Закону України «Про Національну поліцію», що полягало у повній бездіяльності з охорони прав і свобод ОСОБА_7 .

Саме з 18 год. 00 хв. 09.12.2024 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинялися дії, які можливо мають ознаки злочину, відповідальність за які передбачена ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі або викрадення людини. Також зазначено, що вказані дії вчинялися групою осіб та, можливо, за попередньою змовою, способом небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_7 , який був поміщений військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 до спеціальної кімнати роти охорони (за греблею) ТЦК.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному проваджені.

Кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За приписами ч.3 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ( установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч.1 ст.206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Як вбачається зі змісту скарги, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою, в порядку ст.206 КПК України, якою просить, зокрема, зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 звільнити ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу положень ст.206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст.206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Зі змісту скарги адвоката вбачається, що викладені в ній обставини не відносяться до правовідносин, які регулюються нормами КПК України, оскільки слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні, а ОСОБА_7 не затримувався в порядку норм КПК України, тобто не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження про що обґрунтовано вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі.

Апеляційна скарга в даній справі не містить посилань на нові обставини, які не були предметом вивчення слідчого судді та колегія суддів не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Сама лише незгода скаржника з правильністю висновків слідчого судді, як у цій справі, не може бути підставою для скасування відповідної ухвали в порядку апеляційного перегляду.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2024 про відмову у відкритті провадження за скаргою на постанову слідчого слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.12.2024 про відмову у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , поданим в порядку ст. 206 КПК України, про звільнення затриманої особи залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді