Провадження № 1-кп/369/1190/24
В И Р О К

іменем України

22.11.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,,

цивільного позивача ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001546 від 01.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставище Попільнянського району Житомирської області, який має середню освіту, пенсіонер, має на утриманні неповнолітню дитину 2007 р.н., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2023 року, близько 13 години 10 хвилин, водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки МерседесБенц, реєстраційний, номер НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною вулиці Володимирська, в смузі руху в бік автодороги сполученням Київ-Чоп в с. Білогородка, що на території Бучанського району Київської області, в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР України), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну» та п. 2.3 д) ПДР України, відповідно до якого «водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, розділу 34.1.1 (вузька суцільна лінія) ПДР України, згідно з яким «вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1 перетинати забороняється, але якщо цією лінією позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.», під час руху маючи намір здійснити поворот ліворуч, виконуючи вказаний маневр перетнув суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки зустрічних напрямків руху внаслідок чого здійснив виїзд керованого автомобіля в межі зустрічної смуги для руху в бік центру с. Білородка, по якій в зустрічному напрямку рухався мотоцикл марки Ваjaj Dominar 400, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_10 , внаслідок чого відбулося зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 год. 50 хв. помер в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смерть ОСОБА_11 настала від відкритої черепно-мозкової травми з крововиливами в м`які тканини голови, переломом потиличної кістки, крововиливами під мозкові оболонки та в речовину головного мозку, з розвитком набряку-набухання тканини головного мозку на що вказують описані ушкодження та дані медичної документації. Описані ушкодження складають комплекс відкритої черепно-мозкової травми, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя) та перебуває в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Порушення водієм ОСОБА_9 вимог пунктів 2.3 б), д) та розділу 34.1.1 (вузька суцільна лінія) Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_10 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду, що дійсно за наведених в обвинуваченні обставин вчинив даний злочин, а саме 30.04.2023 він рухався на автомобілі марки «Мерседес Бенц» приблизно з швидкістю 20-30 км/год, не дотримався правил дорожнього руху, а саме не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення із мотоциклом під керуванням ОСОБА_10 , який від отриманих травм помер в лікарні. У вчиненому розкаюється, в судовому засіданні вибачився перед потерпілими, зобов`язався відшкодовувати шкоду потерпілим завдану злочином. Повідомив, що 30000 гривень відшкодував потерпілим.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого, є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обвинуваченим обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.

Враховуючи, що згідно з ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином, враховуючи особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, є пенсіонером, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2007 р.н., раніше не судимий, на даний час перераховував кошти потерпілій в сумі 50000 гривень на відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає необхідним призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Беручи до уваги дії обвинуваченого, який, керуючи транспортним засобом, не надав перевагу в русі потерпілому та здійснив зіткнення, в результаті чого останній помер в лікарні, суд дійшов висновку, що дії водія ОСОБА_9 можуть становити небезпеку для інших учасників дорожнього руху, у зв`язку з чим вважає необхідним призначити додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Приймаючи до уваги, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, часткове добровільне відшкодування шкоди потерпілій в сумі 50000 грн., враховуючи, що обвинувачений залишився на місці ДТП та самостійно викликав працівників поліції, а також вчиняв дії щодо виклику швидкої допомоги, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, тобто строком на 2 (два) роки.

Дослідивши та оцінивши матеріали позовної заяви представника потерпілих ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_12 , до ОСОБА_9 та ПАТ «Просто-страхування», яку уточнено під час розгляду кримінального провадження позивачами та подано відповідну письмову заяву від 09.05.2024 року, а також додані до них документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Дослідивши додані до цивільного позову докази, вислухавши цивільних позивачів та їх представника, які уточнили остаточно в судовому засіданні цивільний позов, взявши до уваги письмові розписки ОСОБА_5 про отримання 50000 грн, враховуючи позицію обвинуваченого, який уточнені позовні вимоги до нього визнав в повному обсязі, суд дійшов висновку, що вказані вимоги підтверджені належними та допустимими доказами (квитанціями, фіскальними чеками, товарними чеками, рахунками-фактурою), тому наявні підстави для задоволення цивільного позову частково. Так, підлягає стягненню з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 300000 грн відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_5 300000 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, 66248 (шістдесят шість тисяч двісті сорок вісім) грн 71 коп. - відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, 30000 грн. 00 коп. - витрат на правову допомогу, а також на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_12 , - 300000 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. Крім того, відповідно до уточненої позовної заяви зазначено, що оскільки страхове відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів добровільно відшкодовано ПАТ «Просто-страхування» в повному обсязі, про що надано копії страхового акту та квитанцій, то позовні вимоги до вказаної юридичної особи у ОСОБА_5 відсутні. Отже, враховуючи уточнену позовну заяву та наявні розписки потерпілої ОСОБА_5 про отримання 50000 грн відшкодування матеріальної шкоди від ОСОБА_9 , суд дійшов висновку, що в задоволенні решти позовних вимог цивільного позову необхідно відмовити.

Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_9 у виді нічного домашнього арешту закінчився 07.08.2023.

Судові витрати підягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 в сумі 7648, 00 грн.

Доля речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 7648 (сім тисяч шістсот сорок вісім) грн. 00 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Уточнений цивільний позов представника потерпілих ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 66248 (шістдесят шість тисяч двісті сорок вісім) грн 71 коп. відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином, 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп витрат на правничу допомогу та 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_12 , - 300000 (триста тисяч) грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

В задоволенні решти вимог цивільного позову відмовити.

Речові докази:

-автомобіль марки «Мерседес Бенц», реєстраційний, номер НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику утримання транспортних засобів по вул.Стуса, 36 в смт. макарів Бучанського району Київської області повернути ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- мотоцикл марки Ваjaj Dominar 400, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на майданчику утримання транспортних засобів по вул.Стуса, 36 в смт. макарів Бучанського району Київської області повернути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1