справа № 488/3275/24
номер провадження № 1-кп/488/149/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження ЄРДР за №0000664, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.07.2024 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустине Вітовського (мин.Жовтневого) району Миколаївської, області, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, із спеціальною середньою освітою, має на утриманні дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судима:

- 23.11.2023 Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 29.12.2023 Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч.І ст.309 КК України до штрафу 17 000 грн. та 03.06.2024 штраф змінено на 240 годин громадських робіт.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2024 приблизно о 20 год. 04 хв., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, повторно, таємно, діючи в умовах воєнного стану, встановленого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та затвердженого Законом №2102-IX від 24.02.2022, перебуваючи в торгівельній залі супермаркету «Таврія Плюс», що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Глінки, 3/2, шляхом вільного доступу, викрали з торгівельних полиць майно, належне ПП «Таврія Плюс», а саме:

- 2 упакування Шок Крем Нутелла 630 г. 6 Т630 вартістю 299,67 грн. за одиницю, на загальну вартість 599,34 грн.;

- Грудинку Глобино б/ребер к/в в/г т/у порц, ваг. масою 1,776 кг., вартістю 392,57 грн. за 1 кг, на загальну вартість 697,20 грн.;

- Окіс Алан Курячий в/к ваг. масою 0,832 кг, вартістю 277,61 грн. за 1 кг, на загальну вартість 230,97 грн.;

- 3 упакування Краб пал Vici 500 г., вартістю 232,67 грн. за одиницю, на загальну вартість 698,01 грн.;

- 2 упакування морозива Біла Береза 777 г. пак. Пломбір, вартістю 201,25 грн. за одиницю, на загальну вартість 402,50 грн.;

- Стегенця Лібра Домашні в/к в/г ваг. масою 0,380 кг. вартістю 387,19 грн. за 1 кг, на загальну вартість 147,13 грн.;

- 2 упакування Шок Кіндер 100 г. Т8 вартістю 63,75 грн. за одиницю, на загальну вартість 127,50 грн.;

-сир Справжній сир Український 50% фас.ваг. масою 0,906 кг. вартістю 223,13 грн. за 1 кг., на загальну вартість 202,15 грн.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли ПП «Таврія Плюс» матеріальну шкоду на загальну суму 3104,80 грн.

Вказані дії передбачають кримінальну відповідальність за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Матеріальна шкода, завдана ПП Таврія Плюс на загальну суму 3104,80 грн., не відшкодована.

Окрім того, згідно обвинувального акту 01.07.2024 приблизно о 10 год. 21 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно, діючи в умовах воєнного стану, встановленого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та затвердженого Законом №2102-IX від 24.02.2022, перебуваючи в торгівельній залі супермаркету «Таврія Плюс», що розташована за адресою: м. Миколаїв, вул. Глінки, 3/2, шляхом вільного доступу, викрав з торгівельних полиць майно, належне ПП «Таврія Плюс», а саме: 4 упакування печива Мілка 112 г. Ліла Стікс палички вкриті молочним шоколадом вартістю 66,83 грн. за одиницю, на загальну вартість 267,32 грн., сир Справжній сир Український 50% фас.ваг. масою 0,940 кг. вартістю 223,13 грн. за 1 кг, на загальну вартість 209,74 грн., а всього на суму 477,06 грн.

Також, 10.07.2024 приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні магазину «Аврора» ТОВ "Вигідна покупка", що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Металургів, 36, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно, діючи повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав з торгівельної полиці майно, належне ТОВ «Вигідна покупка», а саме: навушники Bluetooth X-DIGITAL HBS-310 білі, вартістю 332,50 грн.

Щодо епізодів від 01.07.2024 р., 10.07.2024 р., то прокурор просив в цій частині провадження закрити у зв`язку зі змінами внесеними до ст.51 КУпАП та що набрали чинності 09.08.2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 проси дане клопотання задовольнити, проти закриття провадження з вказаних підстав не заперечував.

Представник потерпілого ПП Таврія Плюс, в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив про розгляд справи за відсутності представника, просив призначити покарання на розсуд суду.

Представник потерпілого ТОВ Вигідна покупка в судове засідання не з`явився, судом про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомляв, з заявою про неможливість слухання справи у його відсутність, не звертався.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно дост. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX(далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 гривень.

Тоді як розмір викраденого ОСОБА_5 майна згідно обвинувального акта становить:

- за епізодом від 01.07.2024 року 477 грн. 06 коп.;

- за епізодом від 10.07.2024 року 332 грн. 50 коп., що станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 8 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_5 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за епізодом від 03.07.2024 року визнав повністю та пояснив, що дійсно 03.07.2024 року у післяобідній час спільно з ОСОБА_4 здійснив крадіжку продуктів харчування з магазину ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_5 . Шкоду не відшкодував, не маючи засобів.

У скоєному щиро розкаявся, шкодує про такі наслідки своїх дій, розуміє ганебність свого вчинку та просить на довіру, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що 03.07.2024 р. в післяобідній час спільно з ОСОБА_8 . Викрала продукти харчування з магазину ОСОБА_7 для власних потреб. Шкоду не відшкодувала.

У скоєному розкаялася.

За згодою обвинувачених, за клопотанням прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вище наведене, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у таємному викраденні майна (крадіжці) ПП Таврія Плюс, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що вірно кваліфіковано стороною обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 суд враховує щире каяття у вчиненому, що відповідно до ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку лікаря психіатра не перебуває, зі слів перебуває на обліку лікаря нарколога з 2017 року та проходить метадонову програму, не працює, існує за рахунок матеріальної підтримки від сестри та брата, проживає в квартирі свого знайомого за домовленістю з яким доглядає його пристарілу бабусю 75 років, інвалідності не має, однак страждає на епілептичні судоми.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , виходячи із змісту ст.ст. 50 і 65 КК України, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, згідно ст. 12 КК України, дані про особу винного, та, виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, а також санкції ч.4 ст.185 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді мінімальної санкції вищевказаної статті, зокрема 5-ти років позбавлення волі.

При цьому, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у скоєному щиро розкаявся, з урахуванням вартості викраденого, та предмету крадіжки, зокрема продуктів харчування через скрутне матеріальне становище, відповідно до ст. 75 КК України, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нового злочину без ізоляції від суспільства, визначивши з урахуванням його репутації максимальний випробувальний термін, зокрема три роки.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття у вчиненому, що відповідно до ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше судима, характеризується за місцем проживання негативно, на обліку лікаря психіатра не перебуває, вживає наркотичні речовини.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , виходячи із змісту ст.ст. 50 і 65 КК України, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, згідно ст. 12 КК України, дані про особу винної, та, виходячи з мети покарання (ст.50 КК України), з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, а також санкції ч.4 ст.185 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді реального покарання, зокрема 5-ти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вироку від 23.11.2023 р., остаточне покарання має бути призначене за сукупністю вироків.

З урахуванням практики Миколаївського апеляційного суду ( справа 488/1781/22 від 20.04.2022 року), штраф, призначений ОСОБА_4 29.12.2023 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за ч. 1 ст.309 КК України в розмірі 17 000 грн. - виконувати самостійно.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження, за висунутим обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4. ст.185 КК України за епізодом від 01.07.2024 року за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становила 477 гривень 06 копійок; за епізодом від 10.07.2024 року за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно в умовах воєнного стану, вартість якого на момент вчинення кримінального правопорушення становила 332 гривні 50 копійок закрити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за епізодом від 03.07.2024 року за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, та призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обиралася.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, та призначити їй покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вироку, Корабельного районного суду м.Миколаєва від 23.11.2023 р. за ч.2 ст.309 КК України у виді 2-х років позбавлення волі, остаточне покарання призначити, приєднавши частково невідбуте покарання, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді п`яти років і шести місяців позбавлення волі.

На підставі ч.3 ст.72 КК України, вирок Корабельного районного суду м.Миколаєва від 29.12.2023 р. відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. штрафу, виконувати самостійно.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралася.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до фактичного виконання, зокрема затримання ОСОБА_4 на виконання даного вироку.

Речовий доказ: Навушники Bluetooth X-DIGITAL HBS-310 білі, який повернуто на відповідальне зберігання представнику потерпілого, - залишити у володінні потерпілого.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З урахуванням положень ст.615 КПК України, в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку, копію повного тексту якого вручити учасникам провадження негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1