КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

Іменем України

Справа №133/2/25

05.02.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засіданнь Козятинського міськрайонного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000594 від 24.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народилась в с. Махаринці, Козятинського району, Вінницької області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , не заміжньої, з середньою спеціальною освітою, не судимої, громадянки України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та угоду про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 17.11.2024, близько 18 години 20 хвилин, під час дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 запроваджено в Україні з 24.02.2022, відповідно до Указу Президента України від 06.11.2023 № 743/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 14.02.2024 та відповідно до Указу Президента України від 06.11.2024 № 740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк його дії продовжено до 08.02.2025, перебуваючи в приміщенні магазину «Лайфселл», що за адресою: вул. Героїв Майдану, 16, м. Козятин Вінницької області, власником якого є фізична особа-підприємець ОСОБА_6 , реєстраційна картка платника податків НОМЕР_1 , помітила грошові кошти в касі магазину, що є виручкою від продажу товару за поточний день.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Дочекавшись моменту відсутності сторонніх осіб та продавця в приміщенні магазину, ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, здійснюючи свій злочинний намір, переслідуючи особисті корисливі мотиви, зайшла за робоче місце продавця, відчинила шухляду в робочому столі, де зберігалися грошові кошти в сумі 3500,00 гривень купюрами номіналом 500 гривень, та здійснила крадіжку вказаних грошових коштів, після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдала фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 3500,00 гривень.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

27 грудня 2024 року між прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні була укладена угода про визнання винуватості. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України. Крім того, прокурор ОСОБА_7 та підозрювана ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, до угоди долучена згода потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, надала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання, у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просить угоду про визнання винуватості, яку уклала добровільно, затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримала зазначену угоду про визнання винуватості, просила її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в її присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутності. У поданій заяві зазначив, що письмову згоду, надану прокурору на укладення угоди про визнання винуватості підтримує. Крім того, потерпілий вказав, що заподіяна йому кримінальним правопорушенням шкода відшкодована у повному розмірі.

Під час підготовчого засідання прокурором надано суду письмову заяву від імені потерпілого ОСОБА_6 від 12.12.2024, в якій зазначено, що шкода, завдана йому кримінальним правопорушенням відшкодована повністю, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до підозрюваної ОСОБА_4 не має. В заяві також зазначено, що на підставі абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України він надає письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та з юридичними наслідками такої угоди він ознайомлений.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, враховуючи позицію потерпілого, викладену в заяві від 12.12.2024 та від 10.01.2025, приходить до наступного висновку. Відповідно до змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам окремих осіб. Потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення угоди, тому угода не суперечить вимогам закону.

Свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачена визнала беззастережно, щиро розкаялась, та добровільно відшкодувала завданий збиток.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості. ОСОБА_4 погодилась із прокурором на призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з встановленням іспитового строку.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ч. 4 ст. 185 КК України, укладення угоди про визнання винуватості не порушує права потерпілого, оскільки останній надав письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди, що відповідає положенню абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до ст. 50 КК України.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Враховуючи встановленні судом обставини, суд, на підставі ст. 75 КК України, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та вважає за можливе прийняти рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням. Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою ст. 75 КК України, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Перелік обов`язків, які суд покладає на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, передбачені ст. 76 КК України. Сторони угоди дійшли згоди щодо можливості покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Разом з тим, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 серед іншого і обов`язок, передбачений п.1 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно змісту обвинувального акту процесуальні витрати у данному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, що долучений до обвинувального акту, під час досудового розслідування кримінального провадження не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 374, 474-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 грудня 2024 року, укладену між підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та прокурором ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначено покарання з випробуванням, якщо вона протягом зазначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, та встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні: цифровий носій інформації диск CD-R марки «MY MEDIA», об`ємом вміщуваних даних 700 Мв, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000594 від 24.11.2024.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_8

05.02.2025