Провадження № 1-кс/947/5360/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України, досудове розслідування в якому проводиться слідчим управлінням ГУНП в Одеській області.

Згідно матеріалів кримінального провадження: на адресу органу досудового розслідування надійшло повідомлення оперуповноваженого 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, яке вчиняється за попередньою змовою організованою групою службових осіб медичного закладу, розташованого на території м. Одеси, з корисливих мотивів.

В подальшому, на адресу органу досудового розслідування надійшло повідомлення оперуповноваженого 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області за фактом виявлення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, яке здійснюється групою осіб із залученням окремих службових осіб та інших підконтрольних їм громадян України.

За вказаним фактом, органом досудового розслідування було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Також, на адресу органу досудового розслідування надійшло повідомлення оперуповноваженого 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області за фактом виявлення організації складання та видачі службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до відповідних документів завідомо неправдивих відомостей.

За вказаним фактом, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024, № 0000348 від 02.04.2025 та № 0000349 від 02.04.2025 встановлено наявність підстав для їх об`єднання, оскільки кримінальні правопорушення можуть бути вчинені однією особою, про що прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону винесено вмотивовану постанову.

14.04.2025 постановою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України доручено слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області.

В ході проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, слідчим надано доручення співробітникам УСБУ в Одеській області на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. ст. 36, 41 КПК України з метою встановлення повних анкетних даних, адрес проживання осіб, які можуть бути причетні до вчинення відповідних кримінальних правопорушень, а також встановлення анкетних даних осіб, які володіють інформацією про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

За результатами виконання доручення, надійшла відповідь, в якій зазначено, що отримано інформацію про причетність до вчинення зазначеного злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення слідчих розшукових дій, 15.04.2025 о 12 год. 24 хв., в порядку ст. ст.208,615 КПК України за підозрою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час складання протоколу про затримання, ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A32», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 , у чохлі синього кольору.

В ході досудового розслідування 15.04.2025 вилучені під час затримання речі визнано речовими доказами про що винесено відповідну постанову.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не з`явився надав заяву в якій клопотання підтримав, у зв`язку із службовою завантаженістю просив розглянути у його відсутності.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою досягнення завдань кримінального провадження, беручи до уваги дату надходження клопотання до слідчого судді для розгляду, а саме 16.04.2025 року, дотримання розумних строків його розгляду, можливості власника вилученого майна та його захисника безперешкодно ознайомитися з клопотанням та додатками, надати впродовж тривалого часу письмові заперечення на нього, вважаю за можливе розглянути клопотання прокурора у відсутності власника майна та його захисника. Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що могло бути знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучений під час затримання підозрюваного мобільний телефон потрібно для проведення його детального огляду, призначення судової експертизи, зазначені дії неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 15.04.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначені вилучені документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 15.04.2025 в ході затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A32», IMEI1: НОМЕР_1 ,IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 , у чохлі синього кольору.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1