Справа №463/1257/25
Провадження №1-кс/463/1322/25
У Х В А Л А

12 лютого 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 31.10.2024 року про закриття кримінального провадження №0001266 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 31.10.2024 року про закриття кримінального провадження №0001266 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України. Просить таку скасувати та зобов`язати слідчого вчинити та провести необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою повного та всебічного досудового розслідування.

Скаргу мотивує тим, що старшим слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0001266 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України

31.10.2024 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого правопорушення, без проведення всіх необхідних слідчих дій. Рішення про закриття кримінального провадження є передчасним та порушує його права і законні інтереси.

Крім того, скаржник вважає, що за період досудового розслідування кримінального провадження, слідчим не було вжито усіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування та для встановлення істини у справі.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просить таку задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти скарги заперечив, вважає, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та за наявності для цього відповідних правових підстав, передбачених КПК України. Зазначив, що в межах кримінального провадження проведено увесь комплекс слідчих та процесуальних дій. Щодо покликань скаржника про нерозгляд поданих ним в межах кримінального провадження клопотань, то зазначив, що такі є необгрунтованими, оскільки подані скаржником клопотання слідчим розглянуто у встановленому КПК України порядку. До судового засідання скерував матеріали кримінального провадження №0001266.

Заслухавши скаржника та слідчого, оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження кримінального провадження №0001266, вважаю, що скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судом встановлено, що старшим слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №0001266 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України

31.10.2024 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

З представлених суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що за період здійснення досудового розслідування слідчим було лише допитано в процесуальному статусі свідка працівника Львівської митниці ОСОБА_5 . При цьому, з невідомих причин заявника ОСОБА_4 з приводу викладених ним в заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин не допитано. Жодних інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій слідчим не проведено. Що, на думку суду, свідчить про передчасність винесення оскаржуваної постанови та висновку слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що органом досудового розслідування, не було вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а відтак висновки про відсутність в діянні складу злочину є необгрунтованими та завчасними, оскільки слідчим не проведено необхідного переліку слідчих дій спрямованих на встановлення істини у справі.

Крім цього, слідчим не вжито заходів щодо неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та прийняття законних процесуальних рішень, в передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк, а відтак і не виконано вимог процесуального законодавства.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності, про що зазначається в постанові.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, однак частково.

Задовольняючи скаргу частково, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

При цьому, вимоги щодо зобов`язання слідчого вчинити та провести необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою повного та всебічного досудового розслідування, то такі вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно до положень ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

А тому задоволення заявленої вимоги про зобов`язання слідчим суддею слідчого вчинити та провести конкретні дії в межах кримінального провадження при здійсненні судового контролю суперечитимуть положенням КПК України та за своєю суттю можуть свідчити про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого.

Керуючись вимогами ст.ст.303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:

скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 31.10.2024 року про закриття кримінального провадження №0001266 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1