Справа № 357/5135/25
У Х В А Л А

15.04.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0002990 внесеному до ЄРДР 06.10.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водяне, Шполянського району, Черкаської області, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002990 внесеному до ЄРДР 06.10.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді кухара їдальні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону матеріального технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитись від військової служби, о 08 годині 30 хвилин 29.08.2024 без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та до 07.04.2025 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем самовільно залишив військову частину тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

15.04.2025 року, через канцелярію суду надійшло клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності , на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. Зазначив, що він має намір продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Він розуміє підстави та наслідки закриття провадження, відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував. Вважав за доцільне звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши вимоги клопотання, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали, які необхідні для вирішення клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право , крім іншого, прийняти такі рішення, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової зголи командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

В судовому засіданні встановлено, що 20.01.2023 року відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_3 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.01.2023 № 26 солдата ОСОБА_3 , призваного на військову службу під час мобілізації на особливий період, зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-номера обслуги 1 зенітно-артилерійського взводу зенітно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерйського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася у АДРЕСА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.07.2024 № 204 солдата ОСОБА_3 , призначено на посаду кухара їдальні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення батальйону матеріального технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особивий період, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Разом з тим, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи у розпоряджені командира військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитись від військової служби, о 08 годині 30 хвилин 29.08.2024 без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та до 07.04.2025 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього.

У подальшому, командиром військової частини НОМЕР_2 надано письмову згоду в порядку ч. 5 ст. 401 КК України, на проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 підтвердив у судовому засіданні добровільність згоди на продовження військової служби, необхідність виконання ним свого обов`язку щодо захисту Батьківщини, йому зрозумілі підстави звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно положення ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.

З огляду на викладене, оскільки судом встановлена наявність усіх передбачених законом обставин для закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_3 відповідні зобов`язання, передбачені нормами чинного законодавства.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0002990 внесене до ЄРДР 06.10.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_3 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 Міністерства Оборони України для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили, забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_3 у військовій частині НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_6