Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9803/24
Номер провадження 1-кс/711/2706/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

законного представника

підозрюваного - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000421 від 27.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 11 класу Стеблівського ліцею, який не є особою з інвалідністю, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000421 від 27.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні ВРЗУД СУ ГУНП в Черкаській області, перебуває кримінальне провадження №0000421 від 27.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.10.2024 близько 22 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходячись на подвір`ї кафе-бару «Затишок» за адресою: с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області по вулиці Шевченка № 7 на ґрунті та з мотивів раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій єдиний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті (вбивства) ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, нанесли йому чисельну кількість ударів ногами, руками в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок. У подальшому, при спробі потерпілого ОСОБА_12 втекти з місця події, останні наздогнали потерпілого на дорозі по вулиці Шевченка навпроти будинку № 1 в с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області, де знову нанесли ряд ударів ногами, руками в різні частини тіла, гайковим ключем в область голови, грудної клітини, верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього, причиною якої, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 № 241, виданого Звенигородським відділенням КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», є травматичний субарахноїдальний крововилив, закрита черепно-мозкова травма. У подальшому, останні залишили тіло ОСОБА_12 на землі та зникли з місця події.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 27.10.2024 о 15 годині 30 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України та 28.10.2024 йому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчиненого кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 27.10.2024 на відкритій ділянці місцевості неподалік буд. № 1 по вул. Шевченка в с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області, під час якого виявлено труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті;

- даними протоколу огляду подвір`я бару «Затишок» по АДРЕСА_1 , під час якого на бетонному покритті виявлено сліди речовини бурого кольору;

- даними протоколу затримання особи ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024;

- даними протоколу огляду від 29.10.2024 в польовому масиві по АДРЕСА_1 ;

- протоколом обшуку від 27.10.2024;

- протоколом допиту потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

- даними лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 № 241;

- даними проведення слідчих експериментів від 31.11.2024-01.12.2024;

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 05-1-08/498;

- висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 05-1-08/511;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25.12.2024.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до 27.01.2025.

У зв`язку із цим, виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлені під час досудового розслідування ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду з підстав тяжкості покарання, що загрожує, що також узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим, усвідомлення тягара кримінальної відповідальності, зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, можуть спонукати ОСОБА_5 до зміни місця проживання. На підтвердження цього ризику свідчить поведінка останнього після скоєння злочину, а саме втеча з місця події й затримання у подальшому після того, як останній був відшуканий працівниками поліції;

3) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується, тим, що їх показання мають суттєве значення для повного, всебічного з`ясування обставин скоєного ОСОБА_5 злочину, у зв`язку з чим, він є особою зацікавленою у зміні показань потерпілої, свідків та матиме реальну можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань на його користь, з метою уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що перешкоджатиме об`єктивному з`ясуванню обставин кримінального провадження.

З частиною свідків та інших підозрюваних ОСОБА_5 раніше знайомий як з особами, з якими проживає в одному населеному пункті, що підвищує ризик впливу на зміну ними показань в рамках кримінального провадження.

4) п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик перешкоджання підозрюваним ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Зважаючи на характер та обставини вчинення особливо тяжкого злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а також об`єкт посягання, а саме - життя та здоров`я людини, зухвалість, холоднокровність, жорстокість та цинізм при його скоєнні, поведінка підозрюваного після вчинення злочину, а саме зникнення з місця події, обґрунтовано свідчать про те, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, відомості про особу підозрюваного, у сукупності свідчать про недостатність застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, задля запобігання наявним та наведеним у клопотанні ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 ініціатор клопотання вважає за необхідне врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

- кримінальне правопорушення вчинене останнім являється особливо тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі;

- вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб;

- підозрюваний є особою молодого віку та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявних ризиків, а отже й законних підстав в розрізі вимог Глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому обрання відносно нього будь якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_5 , обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України не має.

Також, слідчий посилався на положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, просив слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.01.2025.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 КПК України, судовий розгляд даного клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в ньому, та додані до нього докази. Додатково прокурор зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, є обґрунтованою на підставі вже зібраних органом досудового розслідування доказів. Також, на даний час, ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати. Так, підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, в разі визнання його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, може переховуватись від слідства та суду. Крім того, підозрюваний є неповнолітнім, тому він може виїхати за межі України з метою уникнення покарання, яке йому загрожує. Також, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих, з якими проживає в одному селі, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань для уникнення ним кримінальної відповідальності. Також, просив врахувати, що в даному кримінальному провадженні є інші підозрювані, які є друзями ОСОБА_5 , а тому в разі перебування на волі вони зможуть спілкуватись з метою створення власної версії обставин події, задля уникнення кримінальної відповідальності. Окрім цього, існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування. Також, прокурор вказав, що у кримінальному провадженні триває проведення досить значної кількості судових експертиз (9 генетично-молекулярних, медична експертиза трупа), висновки по яких мають важливе значення для кримінального провадження. Зважаючи на особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, а саме настання смерті особи, продовження застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу є виправданим. На підставі викладеного прокурор просив продовжити ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.01.2025.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, вказуючи на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, зазначених у клопотанні. Зокрема вказував, що зважаючи на даний час, враховуючи зібрані органом досудового розслідування докази, ще рано говорити про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину вчиненого за попередньою змовою групою осіб, оскільки доказів, що саме його підзахисний наносив удари гайковим ключем наразі немає. На переконання захисника, зазначені прокурором ризики носять абстрактний характер та необґрунтовані належними доказами. Зауважував, що тяжкість покарання не може бути єдиною умовою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 є неповнолітнім, навчається в 11 класі, має постійне місце проживання, має чотирьох братів та сестер. Він не має наміру переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків чи потерпілих у даному кримінальному провадженні чи перешкоджати досудовому розслідуванню. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що, на його переконання, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та уникнення ризиків, про які вказує прокурор.

Підозрюваний ОСОБА_5 відмовився надавати пояснення з приводу оголошеної йому підозри, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Просив слідчого суддю дати йому можливість зустріти Новий рік дома в колі сім`ї.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 підтримала доводи захисника, просила не судити її сина ОСОБА_5 суворо, зазначаючи про неприязні стосунки між ОСОБА_12 та сином, що потерпілий чіплявся до дітей, тому саме вони є потерпілими. Просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно її неповнолітнього сина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування злочинів, учинених дітьми, Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 27.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), вчинене за попередньою змовою групою осіб).

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Так, 27.10.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 28.10.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

29.10.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/8471/24) ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25.12.2024 включно. Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

17.12.2024 постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000421 від 27.10.2024 продовжено до трьох місяців, тобто до 27.01.2024.

Висновок про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, залишається обґрунтованою, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 27.10.2024 на відкритій ділянці місцевості неподалік буд. № 1 по вул. Шевченка в с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області, під час якого виявлено труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті; протоколом огляду подвір`я бару «Затишок» по вул. Шевченка буд. № 7 в с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області, під час якого на бетонному покритті виявлено сліди речовини бурого кольору; протоколами затримання ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину від 27.10.2024; протоколом огляду від 29.10.2024 в польовому масиві по вулиці Мірошників в с. Шендерівка Звенигородського району Черкаської області; протоколом обшуку від 27.10.2024; протоколом допиту потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; даними лікарського свідоцтва про смерть від 28.10.2024 № 241; даними проведення слідчих експериментів від 31.11.2024-01.12.2024; висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 05-1-08/498; висновком судово-медичної (імунологічної) експертизи № 05-1-08/511; іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення перевірена та підтверджена ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою від 29.10.2024. На даний час, додатковість даних у проведенні досудового розслідування не змінилася, так як триває проведення відповідних експертиз, остаточне обвинувачення не висунуте, що було підтверджено стороною обвинувачення у судовому засіданні.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Стосовно позиції сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, то фактично захисник та законний представник дають оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення на даному етапі досудового розслідування на предмет їх належності та допустимості, що є на цей час передчасним. Крім того, позиція сторони захисту, фактично не виключає можливість застосування до ОСОБА_5 , який є підозрюваним, запобіжного заходу, відповідно до ст. 176 КПК України.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при обрані запобіжного заходу, про продовження існування яких вказує сторона обвинувачення у даному клопотанні.

Так, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. А зважаючи, що підозрюваний ОСОБА_5 є неповнолітньою особою та може виїхати за межі України, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що загрожує йому у разі визнання винним в інкримінованому злочині, тому ризик переховування є обґрунтованим.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, навчається в одинадцятому класі, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, за яким проживає з батьками та чотирма братами та сестрами, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, вказані захисником характеризуючі дані, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування ОСОБА_5 від слідства та суду.

Також, на даному етапі досудового розслідування, продовжує існувати ризику впливу на свідків та потерпілих. Оцінюючи вказаний ризик слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу підозрюваним на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтований, зважаючи на те, що підозрюваний мешкає з ними в одному населеному пункті та обізнаний щодо місця їхнього проживання та з деякими свідками перебуває у дружніх стосунках. Наведене свідчить про те, що підозрюваний може впливати на зазначених осіб, з метою зміни ними своїх показань.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначений дій.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу 29.10.2024, продовжують існувати. Відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.10.2024.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Під час оцінки виправданості втручання у права і свободи підозрюваного слідчий суддя також враховує необхідність додаткового часу для проведення та завершення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, що мають важливе значення для кримінального провадження, та обставини, які перешкоджали здійснити ці дії раніше та строку, необхідного для їх проведення або завершення.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до 27.01.2025.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини та особливості події кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, направленим проти життя та здоров`я особи, яке відповідно до ст. 3 Конституції України, визнається найвищою соціальною цінністю, суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 27.01.2025 включно.

Окремо слід зазначити, що враховуючи потреби кримінального провадження, які полягають у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, про що клопотала сторона захисту, слідчий суддя не вбачає.

Окремо слід зазначити, що слідчий суддя не відхиляє доводів сторони захисту, викладених на користь підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками, наявність міцних соціальних зв`язків, але вважає, що у даному випадку, ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у встановленому законом строки, а також, забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, про що клопотав підозрюваний, його захисник та законний представник, слідчий суддя не вбачає.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні строку тримання під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що потягло загибель особи.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000421 від 27.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 27.01.2025 включно.

Строк дії ухвали визначити до 27 січня 2025 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його законному представнику та захиснику, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ - для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1