Справа №705/4920/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу заявника ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача, на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання та про відвід у кримінальному провадженні №0000909 від 24.09.2021,

У С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність дізнавача, на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання та про відвід дізнавача у кримінальному провадженні №0000909 від 24.09.2021, яку обґрунтовує наступним.

За його заявою про скоєння кримінального правопорушення, а саме підроблення рішення сесії Христинівської сільської ради від 18.06.2020 № 29-14/VІІ про передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки, у передачі якої йому, рішенням цієї ж сесії було відмовлено, при тому, що цією земельною ділянкою він користувався як орендар 40 років та продовжує нею користуватися, на підставі ухвали слідчого судді внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України за №0000909 від 24.09.2021.

Дізнання в кримінальному провадженні здійснюється ст. дізнавачем СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 і триває протягом трьох з половиною років.

У своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення він пропонував юридичну кваліфікацію за ст. 366 та ст. 191 КК України, оскільки мало місце привласнення земельної ділянки площею 2 га, вартістю, згідно ринкових цін не менше 200000,00 грн.

Привласнення здійснено землевпорядником сільської ради ОСОБА_6 на користь сина ОСОБА_4 , якого взагалі немає в Україні. Заява була від його імені, а такого рішення фактично не було взагалі. Про те, що сесія 18.06.2020 не відбулася підтвердили голова земельної комісії та депутати сільської ради. При винесенні спірного рішення було порушено процедуру приватизації земельної ділянки, тобто вважає, що мав місце злочин вчинений службовими особами - головою села та секретарем сільської ради, які і мають за цей злочин відповідати.

Однак при проведенні досудового розслідування вказаного кримінального провадження ні прокурор, ні дізнавач ОСОБА_5 не змінюють юридичної кваліфікації події правопорушення.

Черкаським апеляційним судом рішення сесії від 09.04.2019, яким йому відмовлено у виділі земельної ділянки розміром 2 га, скасовано та на Христинівську міську раду покладений обов`язок розглянути його заяву від 2019 року про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації про передачу йому у власність 2 га землі, але ця земельна ділянка розміром 2 га уже була передана у власність ОСОБА_7 рішенням сесії, яке є предметом кримінального провадження.

За цих обставин вважає, що саме він є потерпілим від скоєного кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, але дізнавач ОСОБА_5 відмовляється визнати його потерпілим. Останній вважає його лише заявником та не надає йому матеріалів для ознайомлення.

На його думку, не вчиняючи необхідних слідчих дій по справі для встановлення обставин, визначених ст. 91 КПК України, ст. дізнавач ОСОБА_8 виявляє протиправну бездіяльність та фактично приховує злочин.

Також він окремою заявою просив дізнавача допитати як свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , але постановою від 06.03.2025, яку йому вручено 13.03.2025, відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, у зв`язку з тим, що він не має права на заявлення таких клопотань.

Він же, не маючи відповідного статусу позбавлений можливості подавати будь-які докази у межах вказаного кримінального провадження.

На думку скаржника, старший дізнавач ОСОБА_12 відхиляючи його клопотання, подані в межах кримінального провадження, звужуючи тим самим доказову базу, підтверджує свою зацікавленість у небажанні повно та всебічно провести дізнання та, у зв`язку з цим, закриття кримінального провадження.

У зв`язку із цим, вважає, що дізнавач ОСОБА_8 має бути усунутим від проведення досудового розслідування, тому і заявляє йому відвід.

Допущені порушення ст. дізнавача у кримінальному провадженні, який не приймає мір в порядку ст. ст. 9 та 91 КПК України, не вникає у зміст правовідносин, 3,5 років зволікає з виконанням належних слідчих дій, вказують на його упередженість та є підставою для відводу.

У зв`язку з цим, звернувся до слідчого судді з цією скаргою, яку подав своєчасно, у десятиденний строк.

Просить суд постановити ухвалу, якою зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000909, у зв`язку з допущеною бездіяльністю вчинити процесуальні дії згідно до норм КПК України для встановлення обставин, визначених ст. 91 КПК України.

Визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, скасувати постанову старшого дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 06.03.2025.

Усунути (відвести) ст. дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_8 від досудового розслідування кримінального провадження № 0000909 від 24.09.2021.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву, в якій просить суд розгляд скарги проводити без його участі, вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить суд винести законне рішення.

Дізнавач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, врахувавши позицію скаржника, вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 цього Кодексу.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, п. 1 якої передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено, серед іншого, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Судом встановлено, що в провадженні СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке розпочате на підставі ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 705/3534/21 1-кс/705/766/21 від 01.09.2021 про внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 зареєстрованою в ЖЄО № 2069.

24.09.2021 вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000909 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

27.02.2025 до СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло клопотання від ОСОБА_3 , який просив у цьому кримінальному провадженні допитати свідків, із зазначенням їх прізвищ, які можуть підтвердити обставини вчинення певних дій, які він розцінює, як кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 220 КПК України, клопотання іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Постановою старшого дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 06.03.2025 ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні клопотання про ініціювання проведення слідчих дій, а саме здійснення допитів в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

У відповідності до зазначеної постанови дізнавачем ОСОБА_8 було встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, вказано підстави внесення відомостей до ЄРДР, а також зазначено, що у межах цього кримінального провадження 24.09.2021 у якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , яким в подальшому і подано клопотання про допит свідків. Висновок про відмову у задоволенні такого клопотання дізнавачем, як вказано у постанові, зроблено в результаті детального аналізу матеріалів кримінального провадження та на підставі вимог чинного законодавства, дізнавач відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . Разом з тим, будь-якого іншого обґрунтування постанова не містить.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, з аналізу оскаржуваної постанови слідує, що дізнавачем при винесенні постанови належним чином не було дотримано вимоги ст. 110 КПК України, оскільки постанова містить лише формальні посилання на вимоги законодавства, не містить належного обґрунтування та зазначення мотивів з яких виходив дізнавач при винесенні оскаржуваної постанови.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого та зобов`язання вчинити певну дію.

Слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим, при прийнятті процесуального рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про допит свідків не дотримано вимог щодо обов`язковості обґрунтування прийнятого рішення, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Щодо вимоги скаржника ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого вчинити певні дії, для встановлення обставин, визначених ст. 91 КПК України, слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває та дізнавачем вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню згідно ст.91 КПК України.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п. п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого або про зобов`язання вчинити певну дію за наявності відповідного обов`язку, встановленого законом, або про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до чинного кримінального процесуального закону дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. (ч. 4 ст. 40-1 КПК України).

Отже, попри те, що слідчий суддя здійснює судовий контроль за кримінальним провадженням, у дізнавача, прокурора є певний обсяг дискреційних повноважень, а тому слідчий суддя не уповноважений приймати рішення щодо зобов`язання дізнавача задовольняти клопотання заявника чи вчинення інших слідчих дій.

Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині.

Також суддя не вбачає підстав для задоволення заявленого скаржником відводу дізнавачу, оскільки порядок вирішення питання про відвід слідчого, дізнавача регламентується ст. 81 КПК України та дійсно підлягає розгляду слідчим суддею під час досудового розслідування, однак така заява про відвід має бути подана та розглянута окремо, а не за правилами розгляду скарги на бездіяльність та рішення слідчого чи дізнавача.

За таких обставин заявлений скаржником відвід дізнавачу слідчий суддя вважає за необхідне залишити без розгляду, роз`яснивши про необхідність подачі відповідної заяви до слідчого судді в окремому порядку.

На підставі ст. ст. 9, 81, 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити частково.

Постанову старшого дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 06.03.2025 про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків у кримінальному провадженні №0000909 від 24.09.2021 - скасувати.

Заяву заявника ОСОБА_3 про відвід дізнавача - залишити без розгляду, роз`яснивши про необхідність подачі відповідної заяви до слідчого судді в окремому порядку.

У задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1