Справа № 211/352/25
Провадження № 1-кс/211/527/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000008 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання старшого слідчого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження про накладення арешту на майно підозрюваного, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

ОСОБА_4 , звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі, проти накладення арешту заперечує.

Старший слідчий ОСОБА_3 звернувся з заявою у якій просить проводити розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Відповідно до ст.107 ч.4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у рамках якого було подане клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно клопотання, слідчим відділенням ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 03.01.2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України. Санкція кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України передбачає конфіскацію майна як виду покарання.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності належить майно, а саме квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на яке є необхідність накласти арешт, оскільки вказане майно підлягає конфіскації, та відносно нього можуть бути вчинені дії з його відчуження, що буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає для забезпечення можливої конфіскації.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У даному випадку метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Слідчим суддею встановлено, що 18.03.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення в тому числі, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 418455091 ОСОБА_4 , на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу № ВСТ № 607344 від 26.04.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 , та зареєстровано у реєстрі № 2136.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

З урахуванням доведеності старшим слідчим правової підстави для арешту майна, того, що арешт майна є тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, для забезпечення конфіскації майна, наявності ризиків щодо відчуження майна, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням у даному кримінального провадженні щодо захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень, з метою забезпечення проведення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження № 0000008 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони власнику, або іншій особі за її довіреністю, відчуження та розпорядження, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1