Справа № 539/5/25
Провадження № 1-кс/539/19/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 січня 2025 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
встановив :
Слідчий СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням щодо надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України мотивуючи його тим, що солдат ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 34 від 27.02.2023, призначений на посаду старшого бойового медика 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Солдат ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.
Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб (Указ Президента України № 757/2022 від 07.11.2022), з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023), з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно (Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023), з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 451/2023 від 17.08.2023), з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023), з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024), однак ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених вимог законодавства, вчинив злочин при наступних обставинах.
Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді старшого бойового медика 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконного ухилення від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для залишення розташування військової частини, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 30.05.2024, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває поза її межами, при цьому час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
Таким чином, 30.05.2024, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді бойового медика 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , умисно, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами :
1) Матеріалами службового розслідування ОСОБА_5 , зокрема витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 № 438 від 30.05.2023 «Про призначення службового розслідування» та актом службового розслідування.
2) Протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , з показів кого встановлено, що йому відомий військовослужбовець ОСОБА_5 , який вкінці червня 2023 року самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та не повернувся.
3) Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 з показів кого встановлено, що йому відомий військовослужбовець ОСОБА_5 , який вкінці червня 2023 року самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та не повернувся.
4) Та іншими матеріалами в їх сукупності.
18.12.2024 слідчим за погодженням із прокурором складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Враховуючи, що у ході досудового слідства, незважаючи на проведений комплекс слідчих дій, установити місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 не надалося можливим, постановою слідчого від 30.12.2024, його було оголошено в розшук.
З метою розшуку підозрюваного ОСОБА_5 , працівниками кримінальної поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області у відповідності до статей 6, 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» та оголошено у державний розшук.
З метою забезпечення проведення слідчих дій із підозрюваним його сестрі під розпис були вручені повістки про виклик на 22.12.2024, 23.12.2024, 24.12.2024.
Крім цього, примірник повідомлення про підозру та аналогічні повістки про виклик на 22.12.2024, 23.12.2024, 24.12.2024 були надіслані поштою до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )
Однак, підозрюваний у визначені терміни не з`явився до слідчого та про свої неявки не повідомив.
У ході досудового слідства постійно проводилися заходи направлені на встановлення місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 , однак установити його місце перебування у зв`язку із переховуванням не надалося можливим.
В ході досудового розслідування було допитано ряд свідків з показів яких встановлено, що їм відомий ОСОБА_5 , який самовільно, залишив розташування підрозділу військової частини. Згідно показів свідків, встановлено, що ОСОБА_5 більше року як не являвся за місцем проживання та місце знаходження останнього їм не відоме.
Із наведеного вбачається, що ні члени родини підозрюваного ОСОБА_5 : його рідна сестра, ні особи, котрі проживають із ним по сусідству, не володіють відомостями про його місце перебування.
Оперативним шляхом також не вдалося установити місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 .
Враховуючи факт переховування підозрюваного ОСОБА_5 від слідства, а також наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слідчий приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, надали суду заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримують, прохають його задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.
Встановлено, що солдат ОСОБА_5 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 34 від 27.02.2023, призначений на посаду старшого бойового медика 7 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Солдат ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.
Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб (Указ Президента України № 757/2022 від 07.11.2022), з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023), з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно (Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023), з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 451/2023 від 17.08.2023), з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023), з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024), однак ОСОБА_5 під час проходження військової служби, в порушення вищезазначених вимог законодавства, вчинив злочин при наступних обставинах.
Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді старшого бойового медика 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконного ухилення від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для залишення розташування військової частини, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 30.05.2024, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває поза її межами, при цьому час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.
Таким чином, 30.05.2024, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації, перебуваючи на посаді бойового медика 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , умисно, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.
18.12.2024 року слідчим СВ Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , за даним фактом ОСОБА_5 повідомлено про підозру та у зв`язку із переховування останнього від органів досудового розслідування повідомлення про підозру ОСОБА_5 в процесуальному порядку було вручене його близькому родичу сестрі ОСОБА_8 .
30.12.2024 року постановою слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_5 було оголошено в розшук.
Відповідно до ч. 2 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Ч. 2 ст. 187 КПК України передбачено, що якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.
Слідчим до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , однак, останній за місцем свого проживання відсутній, його місце перебування не встановлено і він оголошений в розшук, а розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можливий за його відсутності, слідчий суддя вважає необхідним надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя враховує, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обставини вказують на наявність підстав для тримання його під вартою, а також є достатні підстави вважати, що одержавши відомості про звернення слідчого до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 189, 190 КПК України,-
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, українця, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , для доставки до суду для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного до суду або після закінчення шести місяців із дати її постановлення.

Копію ухвали направити начальнику Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області для організації виконання.

У разі затримання ОСОБА_5 негайно вручити йому копію даної ухвали, повідомити про затримання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, а також не пізніше 36 годин з моменту затримання доставити підозрюваного до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1