УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2025 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0002859 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2024, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Вовківка Кегичівського району Харківської області, громадянина України, українця, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб, із незакінченою вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.286 КК України,

учасники судового провадження :

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5

представник потерпілого ОСОБА_6 захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2024 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_3 керуючи технічно справним вантажним фургоном «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , рухався в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпра, по вулиці Каруни з боку Амурського мосту в напрямку вулиці Луговської.

Під час руху водій ОСОБА_3 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком 5.38.1 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», які розташовані в районі електроопори № 8 по вулиці Каруни у місті Дніпрі, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме пішохода ОСОБА_6 який перетинав проїзну частину зліва направо за напрямком руху вантажного фургона «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , заходів до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу для надання пішоходу дороги не прийняв та продовживши рух, внаслідок чого скоїв на нього наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, численних саден м`яких тканин голови та обличчя, наскрізної забійної рани нижньої губи, закритого перелому лівої ключиці в середній третині, відкритого внутрішньосуглобового багатоуламкового перелому дистального метаепіфізу правої плечової кістки зі зміщенням відламків, забійної рани на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу з переходом вгору на плече, закритої травми правого колінного суглобу з внутрішньосуглобовим крайовим уламковим переломом внутрішнього виростку стегнової кістки з незначним розходженням уламків та внутрішньосуглобовим багатоуламковим переломом проксимального епіметафізу великогомілкової кістки з переходом на проксимальну третину діафізу з незначним розходженням уламків, гемартрозу (кров в порожнину суглобу), гематоми в лівій поперековій ділянці, численних саден м`яких тканин тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху які виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи вантажним фургоном «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», невиконання якого згідно висновку експерта перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що стали.

Необережні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 захисник ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , заявили клопотання, в якому просили суд, на підставі ст. 46 КК України, закрити кримінальне провадження і звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 46 КК України, оскільки ОСОБА_3 повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, примирився із потерпілим ОСОБА_6 та відшкодував завдані ним збитки.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання.

Прокурор підтримав заявлені клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки останній повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, примирився із потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Вирішуючи заявлені клопотання, суд виходить з того, що за вимогами ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З`ясувавши добровільність заявлення обвинуваченим ОСОБА_3 та добровільність подання до суду представником потерпілого ОСОБА_6 захисником ОСОБА_7 , кожним окремо, клопотань про закриття провадження, роз`яснивши обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження в справі, а також вислухавши думку прокурора, суд вирішив, що клопотання підлягають задоволенню з наступних підстав.

В діях обвинуваченого ОСОБА_3 , з огляду на пред`явлене обвинувачення, вбачається склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, який вчинено з необережності та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому, суд приймає до уваги роз`яснення, яке міститься в п. 3 Постанови № 12 від 23.12.2005 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», відповідно до якого, за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Умовами звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України є те, що особа яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В судовому засіданні прокурор, зазначив про те, що обвинувачений ОСОБА_3 примирився із потерпілим, якому повністю відшкодував завдані ним збитки .

Потерпілий ОСОБА_6 , у своїй заяві, підтвердив вищенаведене, та вказав про відсутність до ОСОБА_3 претензій морального чи матеріального характеру.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, раніше не судимий, а отже є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше. Примирився із потерпілим та повністю відшкодував завдану шкоду, про що свідчить відповідна заява.

За таких обставин, наявні всі умови передбачені ст. 46 КК України, а отже обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, відповідно до вимог ст.368 КПК України враховує правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 р. у справі № 598/1781/17, згідно якого КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Тому, із ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та Моторно(транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди, його слід залишити без розгляду. Оскільки, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. (наведене узгоджується з постановою ВС справа № 161/694/20 провадження № 51-811км21 https://reyestr.court.gov.ua/Review/99009862 )

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 284, 314, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим ОСОБА_6 .

Закрити кримінальне провадження № 0002859 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової авто технічної експертизи в сумі 3183.60 гривень .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та Моторно(транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2024, на транспортний засіб «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 - повернути за належністю власнику;

Клопотання прокурора про долучення матеріалів кримінального провадження в 1 томі на 124аркушах задовольнити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження,який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_9