Дата документу 30.01.2025Справа № 554/1911/24
Провадження № 1-кс/554/1973/2025
УХВАЛА

30 січня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

23 лютого 2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшли матеріали кримінального провадження № 0000357 від 12.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2024 року вказану справу передано на розгляд судді ОСОБА_3 .

24.01.2025 року суддя ОСОБА_3 надала заяву про самовідвід у даному кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що ухвалою суду від 24.07.2024 року матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виділено в окреме провадження та 11.10.2024 року щодо останнього постановлено обвинувальний вирок.

Зазначила, що згідно положень частини першої статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Суддя ОСОБА_3 та інші учасники процесу у судове засідання не з`явилася.

Суд, вивчивши заяву про самовідвід та матеріали справи, приходить до такого висновку.

Зі змісту п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України вбачається, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Велика палата Верховного суду в ухвалі від 04.02.2020 р. щодо розгляду заяви про відвід судді у справі № 908/137/18 зазначила наступне: «..для правової системи України, а також для того, щоби за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникли сумніви у неупередженості судді-доповідача під час вирішення справи задовольняє клопотання про відвід судді-доповідача».

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу ( рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, затверджених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року № 2006/23 суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішенні від 15.10.2009 року, в справі «Мікаллеф проти Мальти», ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання проте, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Згідно з п. 1, 2 ч. 7 ст. 56 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», суддя зобов`язаний: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У пунктах 48, 49 рішення ЄСПЛ від 25.11.2021 року, в справі «Муча проти Словаччини», суд зауважує, що конкретні скарги заявника ґрунтуються на тому факті, що його судив і засудив той самий суд першої інстанції, який раніше засуджував його співвиконавців за злочинні дії, вчинені спільно із заявником і що він визначив ці дії таким чином, щоб було зрозуміло, що він також брав у них участь. Під час розгляду цієї скарги право заявника на презумпцію невинуватості повинно бути враховано.

Питання щодо неупередженості судді виникає, коли попереднє рішення вже містить детальну оцінку ролі особи, яка згодом була засуджена у злочині, вчиненому кількома особами, і, зокрема, коли попереднє рішення містить конкретне твердження про причетність заявника або коли враховано, що особа, засуджена згодом відповідала всім критеріям, необхідним для вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи обставини конкретної справи, такі елементи можуть розглядатися як ті, що вирішують питання про винуватість особи, яка розглядається в подальшому провадженні, і, таким чином, може призвести до об`єктивно обґрунтованих сумнівів у тому, що національний суд має неупереджену думку щодо суті справи відносно особи, яку судили згодом на початку судового розгляду.

Судом встановлено, що суддя ОСОБА_3 ухвалою суду від 24.07.2024 року виділила матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у кримінальному провадженні № 0000357 від 12.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в окреме провадження та 11.10.2024 року щодо останнього постановила обвинувальний вирок.

Враховуючи викладене, наявність обвинувального вироку суду від 11.10.2024 року відносно ОСОБА_7 , подальший розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , може викликати сумніви у стороннього спостерігача в об`єктивності розгляду даної справи суддею ОСОБА_3 .

Тому заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності, необхідно задовольнити.

Керуючись ст. 75, 81 КПК України,

постановив:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. задовольнити.

Передати указане кримінальне провадження керівнику апарату Октябрського районного суду м. Полтави для негайного вирішення питання про визначення судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8