У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2736/25

№ 1-кс/183/579/25

25 березня 2025 року слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2025 року за № 0000050 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

В С Т А Н О В И В:

прокурор звернувся до слідчого судді з цим клопотанням, у якому просить накласти арешт на речовий доказ по матеріалам кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 березня 2025 року за № 0000050, а саме на 1 рибальську кастомну сітку довжиною 210 см.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив про встановлення досудовим розслідуванням, що 23 березня 2025 року о 06 годині 20 хвилин старшим слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця події на ділянці місцевості біля русла р. Самара поблизу вул. Залізнична в с. Орлівщина Самарівського району Дніпропетровської області.

Під час огляду виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, за попередніми даними органу досудового розслідування, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог ст. 52-1 ЗУ «Про тваринний світ» та п.3.15, «Правил любительського і спортивного рибальства», в яких зазначено, що забороняється лов водних живих ресурсів з використанням промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих та інших матеріалів усіх видів і найменувань, тобто не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, використовуючи заборонене знаряддя лову, а саме: 1 рибальську кастомну сітку, довжиною 210 см, перебуваючи на руслі р. Самара поблизу вул. Залізнична в с. Орлівщина Самарівського району Дніпропетровської області, здійснив незаконний вилов риби, а саме: «карась сріблястий» в кількості 176 екземплярів.

Під час огляду предмет правопорушення (риба в кількості 176 екземплярів) та знаряддя лову вилучено до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

За вказаним фактом дізнавачем сектору дізнання Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 23 березня 2025 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000050 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

23 березня 2025 року тимчасово вилучене майно, а саме: риба виду «карась сріблястий» в кількості 176 екземплярів, 1 рибальська кастомна сітка, довжиною 210 см по кримінальному провадженню № 0000050 визнані та залучені речовими доказами.

Таким чином прокурор указує, що з метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, оскільки сітка є знаряддям вчинення правопорушення та незастосування арешту може призвести до зникнення, заміни, втрати або пошкодження речового доказу (майна) або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою призначення відповідної експертизи та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

У судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні просив розглянути його без його участі, просив задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає, що неприбуття прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна, ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання за його відсутності, не заперечував проти накладення арешту на майно.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, надані в його обґрунтування докази, висновує таке.

З витягу з ЄРДР від 24 березня 2025 року вбачається, що підрозділом дізнання Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 23 березня 2025 року за № 0000050 за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 249 КК України з коротким викладом обставин: 23.03.2025 до Самарівського РВП надійшло повідомлення про те, що в с. Орлівщина Самарівського району невідомий чоловік за допомогою сітки здійснював незаконний вилов риби.

23 березня 2025 року в період часу з 06 год 20 хв до 06 год 40 хв старшим слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 проведено огляд місця події на ділянці місцевості біля русла р. Самара поблизу вул. Залізнична в с. Орлівщина Самарівського району Дніпропетровської області, в ході якого виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в якого вилучено рибу в кількості 176 екземплярів та 1 рибальську кастомну сітку, довжиною 210 см.

Постановою старшого дізнавача СД Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 23 березня 2025 року визнано у якості речових доказів по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000050 від 23 березня 2025 року, «карась сріблястий» в кількості 176 екземплярів, 1 рибальську кастомну сітку, 210 см. Речовий доказ, а саме 1 рибальська кастомна сітка, 210 см, передано на зберігання до камери речових доказів Самарівського РВП.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для арешту майна слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2, п. 4 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч. 2 п. 7 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Також, слідчому судді доведено, що тимчасово вилучене у ході огляду місця події, проведеного 23 березня 2025 року, майно, а саме 1 рибальська сітка довжиною 210 см, відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме є матеріальним об`єктом, яке зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже, є речовим доказом кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення і його арешт, як захід забезпечення кримінального провадження, необхідний для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки фактично є речовим доказам і зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Щодо вирішення питання про зберігання майна, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до п. 4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, підрозділ дізнання, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства. Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати прокуроравизначити місце його зберігання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

накласти арешт із забороною прав відчуження, розпорядження та користування на 1 рибальську сітку довжиною 210 см, вилучену 23 березня 2025 року під час огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 визначити місце зберігання майна з дотриманням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104.

Виконання ухвали покласти на прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні від 23 березня 2025 року за № 0000050.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала у повному обсязі складена та оголошена 25 березня 2025 року о 08:35 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1