Справа № 309/3919/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/856/24, за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.11.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави та продовжено цей строк, до 08.01.2025 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відомості про яке 11.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480.

Органом досудового розслідування встановлено, що 01.08.2024 близько 01 год ОСОБА_5 , перебуваючи у житловій кімнаті будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на грунті неприязних відносин, які раптово виникли між ним, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс удар ножем ОСОБА_9 в область живота, у результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення передньої стінки черевної порожнини з ураженням правої долі печінки, яке слід кваліфікувати, як тяжке тілесне ушкодження.

11.08.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

13.08.2024 ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 09.10.2024.

Ухвалою слідчого судді від 07.10.2024 строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 продовжено до 07.12.2024 включно.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07.11.2024 продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме: до 10.11.2024.

-2-

29.10.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000480 від 11.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України направлено до Хустського районного суду Закарпатської області, підготовче судове засідання по якому призначено після 10.11.2024.

Необхідність продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слідчий мотивував тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, адже усвідомлює, що йому загрожує реальна міра покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків, і з часу обрання запобіжного заходу обставини не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, а тому заявлені прокурором ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності, у зв`язку з чим застосування більш м`яких запобіжних заходів фактично буде недостатніми для запобігання даним ризикам, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 необхідно продовжити на строк до 08.01.2025 без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 08.11.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, зокрема, домашній арешт. Вважає ухвалу незаконною та не обґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам. Слідчим суддею не враховано, що клопотання прокурора не містило жодних посилань на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 направлено до суду і в справі призначено підготовче судове засідання, а тому слідчий суддя не мав повноважень щодо розгляду такого клопотання, оскільки таке не відповідає вимогам ст. 199 КПК України. Також звертає увагу на те, що клопотання прокурора подано за два дні до закінчення строку дії попередньої ухвали. Крім того, зазначає про відсутність заявлених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки такі не існують. Звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не порушував та не має наміру порушувати свої процесуальні обов`язки, у тому числі переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

В апеляційній скарзі підозрюваного ОСОБА_5 також порушується питання про скасування ухвали слідчого судді від 08.11.2024 та постановлення нової про відмову у задоволенні клопотання прокурора й застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, а у разі неможливості визначити розмір застави. В обґрунтування доводів апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_5 посилається на те, що медична частина не може забезпечити його в УВП № 9 необхідними медичними препаратами. Крім того зазначає, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні закінчено і таке передано для розгляду по суті до суду першої інстанції, яким було призначено підготовче судове засідання, тому у слідчого судді були відсутні повноваження на розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

У доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 просить врахувати його стан здоров`я який погіршується та висновок судово-медичної експертизи.

-3-

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного та захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін. Також приймається до уваги заява прокурора про можливість розгляду апеляційної скарги за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційні скарги підозрюваного та захисника не підлягають задоволенню, з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, відомості про яке 11.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000480.

11.08.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13.08.2024 ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 09.10.2024.

Ухвалою слідчого судді від 07.10.2024 строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 продовжено до 07.12.2024 включно.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 07.11.2024 продовжено підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме: до 10.11.2024.

29.10.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000480 від 11.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України направлено до Хустського районного суду Закарпатської області.

-4-

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали Закарпатського апеляційного суду від 07.11.2024, якою підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме: до 10.11.2024та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 08.01.2025, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ч. 6 ст. 199 КПК України.

-5-

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційних скарг підозрюваного та сторони захисту стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання ОСОБА_5 під вартою з огляду на факт направлення до суду обвинувального акту та фактичне закінчення строку досудового розслідування, оскільки відповідно до вимог ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Як вбачається з матеріалів судового провадження прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який закінчувався 10.11.2024, у визначений ч. 6 ст. 199 КПК України строк 08.11.2024.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин та те, що підготовче засідання у даному кримінальному провадженні станом на час звернення прокурора із клопотанням не проведено та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено у порядку, визначеному ч. 6 ст. 199 КПК України, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального

-6-

процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені прокурором у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними .

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційних скаргах доводам, задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя перевірила та надала оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційних скаргах доводи на захист підозрюваного ОСОБА_5 , не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилаються в апеляційних скаргах підозрюваний та захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному (обвинуваченому) строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Посилання сторони захисту на дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема те, що останній має значні проблеми зі здоров`ям, апеляційний суд вважає такими, що також не впливають на висновок суду про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою і не дають підстав для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам,

-7-

що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто особам, котрі утримуються у слідчому ізоляторі, забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Згідно ст. 92 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачає, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 243 КПК України, експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової. Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 244 КПК України, у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.

У частині 3 статті 332 КПК України визначено, що суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

При цьому, надані відомості про стан здоров`я не можуть слугувати самостійною підставою для пом`якшення підозрюваному запобіжного заходу, оскільки стороною захисту не надано доказів про неможливість утримання підозрюваного під вартою та неможливість отримання ним необхідного лікування в умовах установи попереднього ув`язнення, як не надано і відомостей про те, що наявне та діагностоване у ОСОБА_5 захворювання відносяться до переліку хвороб, які несумісні з триманням під вартою.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що долучений підозрюваним висновок експерта № 41, датований 07.11.2022, а нових актуальних відомостей щодо стану здоров`я ОСОБА_5 на теперішній час, стороною захисту не надано.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

При цьому колегія суддів констатує, що зазначення у повному тексті ухвали слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою до 08.01.2024, є нічим іншим, як опискою, яка підлягає виправленню в порядку ст. 379 КПК України.

-8-

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 08.11.2024, щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді