УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001393 від 02.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 201-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001517 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України

Обставини вчинення кримінального правопорушення та обґрунтування необхідності накладення арешту в рамках вказаного кримінального провадження викладено прокурором в письмовому вигляді у вказаному клопотанні.

До початку розгляду клопотання по суті від прокурора надійшла заява, згідно якої він просив залишити клопотання про арешт майна без розгляду, долучивши копію постанови про закриття кримінального провадження від 13.12.2024.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя зазначає, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі заявлення прокурором клопотання про залишення клопотання про арешт майна без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим, виходячи з аналізу загальних засад кримінального процесуального законодавства можна зробити висновок про те, що клопотання прокурора про залишення клопотання про арешт майна без розгляду, свідчить про фактичне не підтримання поданого ним клопотання, що в свою чергу має оцінюватись як підстава для відмови у задоволенні такого клопотання без розгляду його по суті.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що прокурор просив залишити клопотання про арешт майна без розгляду, що таким чином свідчить про не підтримання останнім поданого клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що у задоволенні клопотання слід відмовити, не розглядаючи його по суті.

Керуючись ст. ст. 7. 9, 172 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001393 від 02.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 201-2 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1