Справа № 308/752/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000019 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000019 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , через мобільний додаток «Резерв+» дізнався про те, що стосовно нього до інформаційних систем ІНФОРМАЦІЯ_2 внесено відомості про його розшук за зверненням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , через ухиленням від мобілізації, у зв`язку з чим останньому необхідно з`явитися для оновлення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_5 не маючи права на звільнення та відстрочки від призову на військову службу з підстав визначених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з метою зняття з розшуку в інформаційних системах ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до свого знайомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_2 , який повідомив, що серед його знайомих є ОСОБА_7 який зможе допомогти у вирішенні питання щодо зняття з розшуку та запропонував ОСОБА_5 узнати від ОСОБА_7 про порядок зняття із розшуку.

В подальшому 11.01.2025 близько 11.00 год. з метою вирішення питання щодо зняття з розшуку в інформаційних системах ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , діючи на проханням ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_7 щодо надання консультацій стосовно необхідних дій для видалення інформації з реєстру осіб, які ухиляються від проходження військової служби та оголошені в розшук стосовно ОСОБА_5 .

В свою чергу, ОСОБА_7 , діючи в межах попередньо узгодженого плану з невстановленими на даний час працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 залученими до схеми незаконного протиправного збагачення за рахунок третіх осіб, які мають намір ухилитись від проходження військової служби в лавах ЗСУ під час дії правового режиму воєнного стану, в ході телефонної розмови, яка відбулась 11.01.2025 повідомив ОСОБА_6 , що для позитивного вирішення питання щодо зняття з розшуку та не притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , йому необхідно передати грошові кошти в сумі 800 доларів США за вчинення ним та невстановленими на даний час працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 дій щодо припинення розшуку ОСОБА_5 , а також повідомив про те, що додатково необхідно скинути йому на месенджер «WhatsApp» копії документів останнього, а саме паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду та PDF файл із мобільного застосунку «Резерв+».

При цьому переконавши ОСОБА_6 , що іншим способом вирішити дане питання не є можливим, ОСОБА_5 буде розшукано, притягнено до адміністративної відповідальності шляхом накладення грошового стягнення, та після проходження останнім військово-лікарської комісії, ОСОБА_5 буде призвано по мобілізації до ЗСУ. В свою чергу ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_5 , будучи переконаним у наявності в ОСОБА_7 реальної можливості спільно із невстановленими на даний час працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 у вирішенні вказаного питання, а саме, зняття з активного розшуку, як особи яка ухиляється від призову за мобілізацією, погодився на пропозицію ОСОБА_7 , однак, розуміючи незаконність зазначених дій останнього та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально караним, не бажаючи разом із ОСОБА_5 бути притягненими до кримінальної відповідальності, останні звернулися з відповідними заявами до правоохоронних органів та почали діяти під їхнім контролем, з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_7 .

Після того, 17.01.2025 близько о 10:33 год. ОСОБА_7 діючи в межах попередньо узгодженого плану з невстановленими на даний час працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 залученими до схеми незаконного протиправного збагачення за рахунок третіх осіб, які мають намір ухилитись від проходження військової служби в лавах ЗСУ під час дії правового режиму воєнного стану, в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_6 , що грошові кошти в сумі 800 доларів США необхідно передати працівниці кафе «Акрополіс» яке розташоване по вулиці Графа фон Шенборна, 2А, в місті Мукачево.

В подальшому ОСОБА_6 на виконання вказівок ОСОБА_7 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів 17.01.2025 близько о 11:02 год., залишив працівниці кафе «Акрополіс» яке розташоване по АДРЕСА_3 для ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 800 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 33738,32 грн., за вчинення ним та невстановленими на даний час працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 дій щодо припинення розшуку ОСОБА_5 та видалення інформації з реєстру осіб, які ухиляються від проходження військової служби та оголошені в розшук стосовно останнього. Однак після одержання неправомірної вигоди та видалення інформації з реєстру осіб, які ухиляються від проходження військової служби та оголошені в розшук стосовно ОСОБА_5 . ОСОБА_7 був викритий працівниками правоохоронних органів.

21.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

21.01.2025 під час проведення обшуку в приміщенні будинку АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено належний йому смартфон «Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 .

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_7 показав, що він дійсно через працівницю кафе «Акрополіс» на ім`я ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 800 доларів США за вирішення питання про припинення розшуку ОСОБА_5 та видалення інформації з реєстру осіб, які ухиляються від проходження військової служби та оголошені в розшук стосовно останнього. Під час вищевказаних подій він користувався вилученим у нього смартфоном та вів переписку і спілкування через додаток «ВатсАп».

Слідчий вказує, що метою арешту майна у зазначеному випадку є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів як засобів та знарядь вчинення злочину, що буде мати значення для кримінального провадження, при проведенні слідчих дій та встановленні обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Зважаючи на те, що згідно ст. 98 КПК України вилучений під час обшуку смартфон «Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 . містить відомості, які можуть бути використані як обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою належного документування вказаного кримінального правопорушення, необхідністю проведення експертиз, та з метою збереження речових доказів, тимчасового позбавлення права, можливості відчужити, розпоряджатися та будь яким чином використовувати, слідчий просить накласти арешт.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату,час і місце розгляду справи, при цьому, 23.01.2025 року подав заяву, відповідно до змісту якої просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду поданого клопотання повідомлений належним чином, при цьому, представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подав заяву, згідно якої просить розгляд клопотання про арешт майна розглядати без їх участі.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000019 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

21.01.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в межах кримінального провадження за №0000019 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, за вчинення такою службовю особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2025 року справа №308/752/25 (1-кс/308/282/25) надано стороні кримінального провадження слідчим, які входять до складу слідчої групи, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000019 від 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, дозвіл на проведення обшуку в житлових та нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів, отриманих злочинним шляхом; чорнових записів на яких містяться відомості, які стосуються даного кримінального провадження; смартфонів якими користується ОСОБА_7 .

Із протоколу обшуку від 21.01.2025 року вбачається, що такий був проведений старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковником поліції ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2025 року справа №308/752/25 (1-кс/308/282/25) в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В ході обшуку було виявлено та вилучено: смартфон «Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 .

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 від 21.01.2025 року у кримінальному провадженні за №0000019 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - вилучені речі визнано речовими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене слідчим в межах кримінального провадження за №0000019 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, якою встановлено відповідальність за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе чи третьої особи за вчинення чи невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для арешту речей, а саме смартфон «Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 , оскільки вказане майно відповідає критеріям речового доказу, зокрема, може бути предметом кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики. Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження використання, перетворення, передачі, відчуження майна, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено під час проведення обшуку 21.01.2025 в приміщенні будинку АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме:

- смартфон «Самсунг» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1