Номер провадження 1-кп/737/19/25 Справа № 737/717/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Куликівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 07.03.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виблі Куликівського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 336 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, по всій території України із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ строк дії воєнного стану в України продовжено на 90 діб, Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб, який на даний час триває.

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, солдатом, 17.07.2023 у встановленому законом порядку, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008, пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією (далі - ВЛК), що за адресою: вул. Пирогова, буд. 16, смт. Куликівка, Чернігівського району Чернігівської області.

Згідно з Карткою обстеження № 112 від 17.07.2023 та Довідкою ВЛК № 112 від 17.07.2023, ОСОБА_4 згідно зі ст. 19-Б графи II наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 визнаний обмежено придатним у воєнний час. Обмежено придатним до військової служби вважається непридатний до військової служби у мирний час, але у воєнний час обмежено придатні військовозобов`язані підлягають мобілізації. На підставі вищевказаного ОСОБА_4 за станом здоров`я являється обмежено придатним та підлягає мобілізації.

ОСОБА_4 , 03.02.2024 о 20 год 45 хв отримав повістку, за якою мав з`явитись 05.02.2024 о 08 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 для подальшого направлення до військової частини НОМЕР_1 (152МБр), з метою проходження військової служби за мобілізацією. Про отримання вказаної повістки ОСОБА_4 надав розписку та належним чином у встановленому законом порядку повідомлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації.

В подальшому, ОСОБА_4 у вказаний час, зазначений у повістці, а саме о 08 год 00 хв 05.02.2024 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи на це поважних причин, та про причину своєї неявки не повідомив і в подальшому уникав спілкування та зустрічей з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України із 24.02.2022 воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації та про необхідність з`явитися о 08 год 00 хв 05.02.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 для подальшого направлення до місця несення військової служби в Збройних силах України, не маючи передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову та підстав, які би вказували на його непридатність для несення військової служби, ОСОБА_4 у порушення вимог ст. 65 Конституцій України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, у зазначену дату та час до місця виклику, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 о 08 год 00 хв 05.02.2024 не з`явився, не маючи на те поважних причин, про причини неявки не повідомив, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Таким чином, ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся та пояснив, що за повісткою його викликали у військомат, іноді він там і ночував. Возили його в Прилуки, в Житомир, в ОСОБА_6 возили два рази. У військових частинах його не брали. Прийшла повістка, його знов повезли у Прилуки, він пройшов комісію, сказали, що їм такого не треба. Його привезли назад в Куликівку, дали повістку з`явитися на наступний день. Він розписався за повістку, однак захворів і наступного дня не поїхав. Потім йому знову прийшла повістка, він не поїхав за сімейними обставинами. Потім йому сказали, що йому треба їхати в прокуратуру, приїхав дільничний, його відвезли в прокуратуру. ВЛК він проходив два рази у Куликівці. Він визнаний обмежено придатним до військової служби. Повістку на 05 лютого 2024 року отримав. Його вдома не було, повістку залишили у паркані. Коли йому давали повістку в руки він ставив підпис. Він отримував повістки неодноразово. Свій підпис у повістці на 05.02.2024 визнає. Він розумів, що за цією повісткою його можуть направити до військової частини. За цією повісткою він не з`явився, бо прихворів. До медичних закладів не звертався, «швидку» не викликав, ТЦК про хворобу не повідомив. Причина хвороби перебування у стані сп`яніння.

На запитання захисника ОСОБА_4 відповів, що останній раз його возили у військову частину в Житомир і повернули. Точних дат він не пам`ятає, на які дати йому видавались повістки, він також не пам`ятає, не заперечує, що міг отримати повістку на 05.02.2024. не з`явився за останньою повісткою, яку йому дали в військоматі. Після цього повістку йому в руки не давали.

Свідок ОСОБА_7 , начальник відділу обліку і мобілізаційної роботи, заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 за повітками не з`являвся, кожного рази вони приїздили до нього додому і привозили в ТЦК. За п`ятьма повістками його доставляли, оскільки органи місцевого самоврядування, старости оповіщення та доставку військовозобов`язаних не забезпечують. У які військові частини возили ОСОБА_4 він пам`ятає. У навчальних центрах його не приймали, інформація про це наявна і зафіксована. На його думку, причиною відмови у прийнятті обвинуваченого до навчальних центрів є вживання ним спиртних напоїв. У кожному навчальному центрі є своя приймальна комісія, свої лікарі, якщо його там не приймають, він залишається в резерві ТЦК.

Окрім визнання ОСОБА_4 своєї вини, його вина підтверджується наданими суду доказами.

Військовий квиток був виданий ОСОБА_4 10 жовтня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відмітки про проходженням ним військової служби у військовому квитку відсутні (а.с. 54-56).

Наявна облікова картка до військового квитка та обліково-послужна картка, з чого можна зробити висновок, що ОСОБА_4 перебував на військовому обліку (а.с. 57-58).

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 145 від 05.12.2022 ОСОБА_4 придатний до військової служби (а.с. 59, 69).

Згідно з карткою обстеження та медичного огляду № 112 від 17.07.2023 та довідкою військо-лікарської комісії № 112 від 17.07.2023 ОСОБА_4 визнаний обмежено придатним (а.с. 75, 76).

Згідно з карткою професійного відбору кандидата від 13.12.2022 ОСОБА_4 рекомендований до проходження військової служби за мобілізацією.

Відповідно до розписки, повістку на ім`я ОСОБА_4 військовозобов`язаний одержав о 20:45 год 03.02.2024 (а.с. 62, 71).

Згідно з поіменним списком військовозобов`язаних, які призвані та відправлені, а також актом про факт неявки на відправку до військової частини від 05 лютого 2024 року, ОСОБА_4 на 08:00 годину 05 лютого 2024 року на відправку до військової частини НОМЕР_1 (152 МБр) не з`явився (а.с. 66, 67).

За даними Комунальних некомерційних підприємств «Чернігівська міська лікарня № 3», «Чернігівська центральна районна лікарня», «Чернігівська міська лікарня № 4», «Куликівський центр первинної медико-санітарної допомоги», «Куликівська лікарня планового лікування» ОСОБА_4 у період з 01.01.2024 по 01.03.2024 за медичною допомогою не звертався (а.с. 78, 79, 81, 82, 83, 84, 85).

Комунальний медичний заклад «Обласний центр медико-соціальної експертизи Чернігівської обласної ради надав інформацію про те, що ОСОБА_4 не оглядався фахівцями медико-соціальних експертних комісії, як знаходяться у підпорядкуванні КМЗ «ОЦ МСЕ» ЧОР, направлення на МСЕК на його ім`я не надходило (а.с.80).

За даними Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» (довідка № 295 від 22.03.2024) ОСОБА_4 звертався в диспансерне психіатричне відділення з 22.08.1995 по 29.04.2003 та обстежувався стаціонарно. Діагноз: олігофренія в ступені легкої дебільності з емоційно-вольовими розладами (а.с. 92).

Згідно з довідкою КНП «Куликівська центральна районна лікарня» ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у о лікаря психіатра з 2004 року, діагноз F70.0. З 2009 року за медичною допомогою не звертався. На диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 94).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 287 від 27.06.2024 Чернігівської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» у ОСОБА_4 виявлені ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (F70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), але він за своїм психічним станом на період часу до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_4 на теперішній час (час проведення експертизи) не виявлено таких психічних розладів, які би перешкоджали його здатності правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_4 на теперішній час (час проведення експертизи) виявлені ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (F 70 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), за його психічним станом на теперішній час примусові заходи медичного характеру не показані (а.с. 105-110).

На запит суду ІНФОРМАЦІЯ_2 надав відомості про те, що військовозобов`язаному ОСОБА_4 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було вручено 6 повісток на відправку до військових частин для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період, з яких за 5-ма повістками він з`явився. Однак явка ОСОБА_4 за повістками забезпечувалась працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом доставки його з місця постійного проживання до центру комплектування з метою запобігання вчинення ним кримінальних правопорушень (а.с. 136).

За даними поіменних списків військовозобов`язаних, які призвані та відправлені, ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.10.2023, 27.10.2023, 02.02.2024, ОСОБА_4 не був прийнятий:

- 02.02.2024 до в/ч НОМЕР_2 омбр НОМЕР_3 із записом лікаря в/ч НОМЕР_3 : «хронічний алкоголізм з нападом білої гарячки, стан абстиненції»;

- 27.10.2023 до в/ч НОМЕР_4 НЦ через хворобу;

- 11.10.2023 до в/ч НОМЕР_5 МБР (а.с. 158-160).

Надані суду докази з приводу їх належності, допустимості та достовірності сторонами кримінального провадження не оспорювались. Порушень норм КПК України, які відповідно до ст.ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість доказів, покладених в основу обвинувачення в суді не встановлено. Досліджені докази у даному кримінальному провадженні суд визнає належними, допустимими та достовірними, які в своїй сукупності та взаємозв`язку достатні для прийняття процесуального рішення.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку та розглядаючи на підставі ст. 337 КПК України кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тому дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 336 Кримінального кодексу України.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає з матір`ю, страждає на легку розумову відсталість, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

Згідно з висновками Досудової доповіді, складеної Чернігівським РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області стосовно громадянина ОСОБА_4 орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 116-122).

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до скоєного та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого та обставини даної справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Такий висновок суду відповідає висновкам органу пробації у досудовій доповіді та даним про стан психічного здоров`я ОСОБА_4 , його попередній поведінці у період мобілізації, діям співробітників ТЦК та СП, які не забезпечити направлення його для проходження служби у військових частинах з урахуванням стану здоров`я, його особистих здібностей та об`єктивної можливості виконувати обов`язки воєнної служби. Слід зазначити, що обмежена придатність до виконання обов`язків військової служби (встановлений діагноз) виникала з об`єктивних, незалежних від волі обвинуваченого причин і, хоча ця обставина не звільняє його від мобілізації і кримінальної відповідальності, однак значно знижує рівень суспільної небезпеки вчиненого діяння. Натомість, призначення покарання у виді реального позбавлення волі в даному випадку не відповідатиме принципам справедливості та індивідуалізації покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду ОСОБА_4 на даний час не потребує ізоляції від суспільства, призначення покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

V. ВИРІШЕННЯ ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

VІ. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Відомості про процесуальні витрати суду не надано.

Речові докази не долучались.

Документи, долучені до матерів справи: оригінал картки дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 ; оригінал картки №112 обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 ; оригінал довідки №112 військово-лікарської комісії; оригінал довідки №145 військово-лікарської комісії; оригінал картки професійного відбору кандидата ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили повернути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Документи, долучені до матерів справи: оригінал розписки про отримання повістки про відправку до військової частини; витяг про доведення кримінальної відповідальності із особистим підписом ОСОБА_4 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Документи, долучені до матерів справи: оригінал картки дослідження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 ; оригінал картки №112 обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 ; оригінал довідки №112 військово-лікарської комісії; оригінал довідки №145 військово-лікарської комісії; оригінал картки професійного відбору кандидата ОСОБА_4 - після набрання вироком законної сили повернути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Документи, долучені до матерів справи: оригінал розписки про отримання повістки про відправку до військової частини; витяг про доведення кримінальної відповідальності із особистим підписом ОСОБА_4 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1