Справа № 344/3333/24
Провадження № 1-кп/344/549/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні за участі учасників судового провадження кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 26.01.2023 року вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- 24.11.2023 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області замінено призначене вироком Івано-Франківського міського суду від 26.01.2023 року покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

Так, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.01.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

24.11.2023 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області замінено призначене вироком Івано-Франківського міського суду від 26.01.2023 року покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

12.01.2024 року ОСОБА_5 з`явився до Івано-Франківського РВ філії ДУ Центр пробації в Івано-Франківській області, де йому роз`яснено умови відбування покарання у виді громадських робіт та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, про що засуджений власноручно підписався.

Таким чином, ОСОБА_5 зобов`язався відпрацювати 240 годин громадських робіт в повному обсязі.

15.01.2024 року засудженому видано направлення в КП Міська ритуальна служба для відбування призначеного покарання на підпис.

Однак, ОСОБА_5 , незважаючи на попередження про недопущення порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт та зобов`язання відбувати вказане покарання, не маючи наміру виконувати громадські роботи, усвідомлюючи протиправний характер своєї умисної бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи цього, без поважних на те причин продовжував ухилятися від відбування покарання та не виконував покладені на нього обов`язки у встановлені дні та час для відбування громадських робіт.

Згідно відповідей, отриманих на запити з медичних установ м.Івано-Франківська та ДУ Івано-Франківська установа виконання покарань №12, засуджений ОСОБА_5 в період відпрацювання громадських робіт в місцях позбавлення волі не перебував, за медичною допомогою не звертався. Листки непрацездатності засудженому ОСОБА_5 не надавались та про причину відсутності можливості відпрацювання громадських робіт в КП Міська ритуальна служба останній не повідомляв.

Станом на 20.02.2024 року з призначених 240 годин громадських робіт ОСОБА_5 відпрацював 4 години.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся, просив суворо не карати. Суду пояснив, що не з`являвся на виконання громадських робіт через стан здоров`я.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення кримінального проступку знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого, його вік, стан здоров`я та його майновий стан, не працює, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком два роки, захисника та обвинуваченого, які теж просили призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду строком один рік, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у вигляді пробаційного нагляду із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням відповідних обов`язків, так як саме таке покарання, на думку суду, є гуманним і справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України після винесення попереднього вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.01.2023 року та у період невідбутої частини покарання за ним, слід призначити обвинуваченому остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, з урахуванням вимог ст. 72 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.01.2023 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2023 року замінено несплачену суму штрафу, призначену вироком, на 240 годин громадських робіт, з яких 236 годин обвинувачений не відпрацював.

Відповідно до визначеного в ст. 72 КК України співвідношення одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт. Отже, 236 годинам громадських робіт відповідають 29 пробаційних днів.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік шість місяців, із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) заборонити відвідувати заклади громадського харчування та торговельні заклади, де реалізуються спиртні напої на розлив;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.01.2023 року, яке замінено ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.11.2023 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців 29 днів.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч.1 ст.394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_6