УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року

м. Київ

справа № 522/6559/21

провадження № 51-5668 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2022 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та виправдано.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Прокурор звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій не погоджується з вказаною ухвалою апеляційного суду, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, ч. 6 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 цього Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання

про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни

чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна

із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись

на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, як воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення.

Однак, всупереч вищевказаному прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводить обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції таких порушень, які в силу ст. 412 КПК України є істотними та тягнуть за собою скасування оскарженої ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.

Крім цього, скаржник вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність апеляційним судом, однак доводів на обґрунтування своєї позиції з урахуванням положень ст. 413 цього Кодексу не наводить.

Також, прокурор посилається на невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, проте не зазначає чітко, які саме доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив та на які з них не надав відповіді у цьому судовому рішенні.

Прокурору слід звернути увагу, що з урахуванням положень ч. 6 ст. 427 КПК України, копії оскарженого судового рішення, як доданого до касаційної скарги додатку, він має долучити у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає

за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків

- десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6