Справа № 296/948/25
УХВАЛА

Іменем України

про продовження застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

30 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Житомирській області, майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000898 від 03 грудня 2024 за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Житомирській області, майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000898 від 03 грудня 2024.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000898 від 03 грудня 2024, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась, зокрема Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженого Законом України №4024-ІХ від 29.10.2024, дію правового режиму воєнного стану було продовжено строком на 90 діб, а саме до 08.02.2025.

Під час дії правового режиму воєнного стану ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вчинив кримінальні правопорушення, зокрема проти власності, за наступних обставин.

Так, 02.12.2024, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, запропонував ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які у цей час знаходились у нього в помешканні, вчинити спільно розбійний напад на домоволодіння ОСОБА_15 , розташованого по АДРЕСА_2 , з метою заволодіння майном останнього шляхом проникнення до його житла та заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, а також заволодіння його транспортним засобом, який знаходився в гаражному приміщенні на території цього домоволодіння, на що ОСОБА_14 та ОСОБА_13 погодились.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, будучи обізнаними про те, що на території України діє правовий режим воєнного стану, котрий не було припинено та скасовано,02.12.2024, близько 18 год 00 хв, ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на автомобілі марки та моделі ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_1 , червоного кольору, під керуванням останнього, разом прибули до місця проживання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_2 , із заздалегідь приготовленими для застосування насильства предметами, а саме придбаним у ломбарді в цей же день пневматичним пістолетом «AS6 STI DUTYONE BLOW BACK», а також клейкою армованою стрічкою типу «скотч» сірого кольору.

У подальшому ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою між собою та ОСОБА_4 , зайшли до вищевказаної квартири, а останній залишився неподалік місця проживання потерпілого ОСОБА_15 , де спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження спільників у разі виникнення небезпеки викриття їх кримінально-протиправної злочинної діяльності.

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого особами, які раніше вчинили розбій, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи спільно і попередньо узгоджено між собою та з ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири потерпілого ОСОБА_15 та погрожуючи останньому заздалегідь приготовленим пневматичним пістолетом, почали вимагати у нього грошові кошти, при цьому здійснюючи постріли із цього пневматичного пістолету в різні частини тіла потерпілого.

З метою подолання можливого опору потерпілого, за допомогою клейкої армованої стрічки «скотч», ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зв`язали руки ОСОБА_15 та, застосовуючи насильство, почали наносити йому руками та ногами удари в різні частини тіла, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лобі зліва, садна на правій виличній ділянці, синця верхньої та нижньої губи, рани на підборідді, садна в ділянці правого вуха, рани лівої кисті, множинні шкіряні рани правої кисті, садна правого передпліччя та правого колінного суглобу, вертикальних ран на лівому стегні та садна лівої лопатки.

Під час вчинення розбійного нападу на домоволодіння ОСОБА_15 з метою заволодіння його майном, у ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 .

З цією метою, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи узгоджено та з корисливих мотивів, взявши до рук ніж, нанесли потерпілому ОСОБА_15 не менше п`яти проникаючих колото-різаних поранень в область лівого стегна, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних ран з пошкодженням кровоносних судин, внаслідок яких останній загинув на місці.

У подальшому ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_4 , заволоділи майном потерпілого ОСОБА_15 , а саме грошовими коштами в сумі близько 300 доларів США, золотою обручкою, вартістю 4317 гривень 47 копійок, а також з метою заволодіти транспортним засобом потерпілого, забрали з приміщення квартири ключі від автомобіля марки «ВАЗ 217230», який знаходився в гаражному приміщенні на території домоволодіння ОСОБА_15 та належав останньому.

Виконавши вищеописані дії, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вийшли з квартири потерпілого на вулицю, де на них очікував ОСОБА_4 , після чого останні направились до розташованого на території вказаного домоволодіння гаражного приміщення, де знаходився належний

ОСОБА_15 автомобіль марки та моделі «ВАЗ 217230», д.н.з НОМЕР_2 , сірого кольору, вартістю 137504 грн 46 коп.

Підійшовши до гаражного приміщення, ОСОБА_4 , діючи узгоджено за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, протиправно проникли до гаражного приміщення, після чого виштовхали вказаний автомобіль на вулицю, де ОСОБА_13 разом із ОСОБА_4 разом сіли у цей автомобіль, при цьому останній сів за кермо цього автомобіля та за допомогою ключа завівши двигун, переконавшись відсутністю сторонніх осіб, виїхали з подвір`я та залишили місце вчинення злочину, таким чином незаконно заволодівши зазначеним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 , після вчинення розбою, повторно, за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , шляхом незаконного проникнення до гаражного приміщення ОСОБА_15 , незаконно заволоділи його транспортним засобом марки та моделі «ВАЗ 217230», д.н.з НОМЕР_2 , розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдали майнової шкоди на суму 137504 грн 46 коп.

05 грудня 2024 року ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

20 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 187 КК України вказаного вище злочину, підтверджуються зібраними у провадженні доказами, що долучені до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 187 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Відповідний ризик стороною обвинувачення обґрунтовується наступним.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушення може переховуватись від органу досудового розслідування. Даний факт підтверджується тим, що останній офіційно ніде не працює, негативно характеризується за місцем проживання, постійно зловживає алкогольними напоями.

Ризик знищення, спотворення речових доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оскільки повне коло причетних до вчинення кримінального правопорушення, та, як наслідок, усі речові докази, органом досудового розслідування наразі встановлюється, ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування. Так, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_15 , достовірно знаючи обставини кримінального правопорушення вчиненного ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , переховував викрадений автомобіль потерпілого, що свідчать про вчинення ОСОБА_4 активних дій по зинщенню та приховуванню обставин та засобів вчинення злочину, а також речових доказів.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, так як частина свідків вказаного кримінального правопорушення перебувають у родинних, дружніх, товариських та сусідських відносинах з підозрюваним і проживають у тому ж населеному пункті, що й підозрюваний, у тому числі неподалік самого місця проживання останнього.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність відповідного ризику у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, продовжуватиме контактувати з іншими невстановленими на даний час особами та в подальшому повторно вчиняти протиправні дії, спрямовані на порушення громадської безпеки, залякування населення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Незважаючи на те, що, згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам.

Під час судового розгляду прокурор клопотання підтримав та просив його задовільнити. Так прокурор вказував, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.289 КК України є обгрунтованою. Ризики, що були встановленні слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати. Наразі, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, а тому саме утримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, без визначення розміру застави є доцільним та виправданим.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи, що до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, відсутність намірів переховування.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника та пояснив, що лише попрохав знайомих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 налякати ОСОБА_18 , щоб той віддав борг 120 доларів США. Коли вони пішли до нього він чекав в машині та не знає, що відбувалося в квартирі. Крім того, коди знайомі повернулися вони сказали йому, що домовилися про повернення боргу, а машина потерпілого -це гарантія повернення боргу, тому її треба потримати десь протягом тижня. Згодом його затримали та він дізнався, що ОСОБА_15 помер.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів

Так ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст.177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування 03.12.2024 в ЄРДР внесено відомості за №0000898 від 03.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_4 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України, це підтверджується в своїй совокупності:

-протоколом огляду місця події від 03.12.2024 в ході якого оглянуто територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду місця події від 04.12.2024 проведеного в приміщенні моргу Бердичівської ЦМЛ, що за адресою: Житомирська область м. Бердичів вул. Здоров`я, 1, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_15 ;

-лікарським свідоцтвом про смерть №2526 від 04.12.2024 трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 04.12.2024;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , де останній розповідає та показує про обставини вчинення злочину;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , від 04.12.2024 та ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 від 03.12.2024, які в своїх показах підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2024 за участю свідка ОСОБА_21 , відповідно до якого остання впізнала особу на фото 4, як особу яка 02.12.2024 в приміщенні «Ломбарду Домашній», що розташований у м. Бердичів, по вул. Житомирській, 12/1, купляла пневматичний пістолет;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2024 за участю свідка ОСОБА_21 , відповідно до якого остання впізнала особу на фото 3, як особу яка 02.12.2024 в приміщенні «Ломбарду Домашній», що розташований у м. Бердичів, по вул. Житомирській, 12/1, купляла пневматичний пістолет;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2024 за участю свідка ОСОБА_21 , відповідно до якого остання впізнала особу на фото 2, як особу яка 02.12.2024 в приміщенні «Ломбарду Домашній», що розташований у м. Бердичів, по вул. Житомирській, 12/1, купляла пневматичний пістолет;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 04.12.2024 за участю свідка ОСОБА_21 , відповідно до якого остання впізнала пневматичний пістолет який 02.12.2024 вона продала трьом невідомими чоловікам в приміщенні «Ломбарду Домашній», що розташований у АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду предмета з аналізом відеозаписів маршруту руху підозрюваних за 02.12.2024;

- протоколом обшуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_4 за місцем проживання ОСОБА_14 ;

- протоколом обшуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_5 ;

- протокол обшуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_6 , за місцем проживання ОСОБА_13 ;

- протоколом обшуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_7 ;

-протоколом ошуку від 04.12.2024 проведеного за адресою: АДРЕСА_8 в ході якого було вилученого автомобіль ВАЗ 217230, д.н.з. НОМЕР_2 , який викрадено;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_26 від 11.12.2024, під час якого остання повідомляє про речі які зникли з будинку;

- протоколом огляду речових доказів, а саме барсетки вилученої у

гр. ОСОБА_27 в якій виявлено золоту обручку, гроші та документи;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання, а саме виявленої обручки потерпілій ОСОБА_26 , під час якого остання впізнала викрадені речі;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 які здійснювали патрулювання 02.12.2024 та зупиняли підозрюваних;

Отже, слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 187 КК України, у кримінальному провадженні №0000898 від 03 грудня 2024 обґрунтованою в сукупності наданих доказів.

Щодо ризиків.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_9 дій, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: (1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; (2) знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику переховування від органів досудового слідчства чи суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів - ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 187 КК України, так в разі доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення йому загрожує позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, тобто безальтернативна санкція позбавлення волі на тривалий період часу.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміноване кримінальне правопорушеннявсе ж таки може переховуватись від органу досудового розслідування. Доказів, що він має міцні соціальні зв`язки не надано, а однієї лише позитивної характеристики не достатньо

Ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування. Так прокурор під час розгляду клопотання зазначив, що знаряддя вбивства потерпілого не встановлено та не знайдено й досі. На підставі чого можна зробити висновок, що ризик визначений п.2 ч.1 ст.177 КПК України не зменшився та продовжує існувати, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може його знищити.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, вказаний ризик зберігає високий ступінь імовірності, сторона обвинувачення обгрунтовано вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на інших підозрюваних з метою схилити їх до показів, щодо його непричетності та в необізнаності намірів вбивства потерпілого

Ризики вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Цей ризик прокурор не довів, оскільки підозрювний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, має місце роботи та участь у злочинній діяльності його припинено.

Отже ризики на які посилається прокурор п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України дійсно продовжують існувати, вони достьатньо обгрунтовані та реальні. Крім того слідчий суддя зазначає, що все ж таки мета - попередити ризики, а не констатувати та довести, що вони вже існують.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення підозра відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочинів є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, що досліджені слідчим суддею в нарадчій кімнаті;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим від 8 до 15 років позбавлення волі (ч.4 ст.187 КК України) та від 5 до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна чи без такої за ч.2 ст.289 КК України;

вік молодий чоловік 1985 року народження ( 39 роки) , має задовільний стан здоров`я, групи інвалідності чи тяжких захворювань, що б унеможливлювали утримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства не має;

- міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання підозрюваний має місце реєстрації АДРЕСА_1 , не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює зі слів в комунальному підприємстві та має заробіток до 30000,00 грн щомісячно, раніше не судимого, наразі має статус підозрюваного за ч. 2 ст.289, ч. 4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0000898 від 03 грудня 2024.

При цьому, також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес (захист прав потерпілого) який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому продовження дії запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів ( ч.3 ст. 197 КПК України) .

Постановою від 29.01.2025 в.о. керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 05.03.2025 включно

За таких обставин слідчий суддя вважає, що доцільним та необхідним є продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави строком 30 днів, а саме до 28 лютого 2025 року включно.

Розмір застави не визначається в даному конкретному випадку на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Запобіжний захід про який просять захисник та підозрюваний ( навіть цілодобовий домашній арешт з насінням електронного засобу), слідчий суддя вважає таким, що фактично на даній стадії досудового слідства не здатен забезпечити реальне запобігання спробам вчинити підозрюваним дії, що зазначені в п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України відтак клопотання захисника про пом`якшення запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Також слідчий суддя врахував, що злочин за ч. 4 ст. 187 КК України у якому обгрунтовано підозрюють ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, він вчинений групою осіб щонайменше - трьом з яких повідомлено про підозру, серед них і ОСОБА_4 , злочин вчинено з корисливих мотивів із застосуванням насильства відносно потерпілого, що в результаті призвело до його загибелі.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави строком 30 днів, а саме до 28 лютого 2025 року включно.

Клопотання сторони захисту про пом`якшення підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу до цілодобового домашнього арешту - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 04.02.2025 о 14-00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1