Провадження № 1-кп/204/611/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2025 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю потерпілого: ОСОБА_5 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Шманівка, Теплицького району, Вінницької області, громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, військовослужбовець військової служби за контрактом, на посаді стрільця 2 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу, 1 стрілецької роти, 1 стрілецького батальйону, військової частини НОМЕР_1 НГУ, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України,-
Солдат ОСОБА_6 будучі військовослужбовцем військової служби за контрактом у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді стрільця 2 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу, 1 стрілецької роти, 1 стрілецького батальйону, військової частини НОМЕР_1 НГУ, 09.09.2024 року близько 09 год. 00 хв., знаходячись у вбиральні 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ розташованій в АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п.л.1, 2 ст. 1, п.4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, будучи невдоволеним виконанням обов`язків з військової служби своїм начальником - командиром 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ майором ОСОБА_5 пов`язаного з переводом до стрілецької резервної роти, заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 , нанісши один удар кулаком правої руки у ділянку лівої скроні, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкірного крововиливу у лівій скроневій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.405 КК України, визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати, у вчиненому розкаюється, у потерпілого неодноразово просив вибачення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив та не оспорювала обставини, зазначені в обвинувальному акті. Також пояснила суду, що обвинувачений ОСОБА_6 просив у нього вибачення за свій вчинок.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.405 КК України, показань потерпілого ОСОБА_5 , допитаного у судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, повністю підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:
-висновком службового розслідування для з`ясування причин та умов, що сприяли вчиненню солдатом ОСОБА_6 протиправних дії затвердженим Командиром військової частини НОМЕР_1 НГУ полковником ОСОБА_8 від 10.09.2024 року, згідно якого встановлено, що 09.09.2024 року о 08 год. 55 хв. солдат ОСОБА_6 , під час виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, нехтуючи відповідальністю за вчинення правопорушень в умовах воєнного стану, наніс тілесні ушкодження своєму прямому начальнику - командиру НОМЕР_2 стрілецького батальйону майору ОСОБА_5 3 огляду на вказане, в діях солдата ОСОБА_6 вбачаються ознаки дисциплінарного правопорушення та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 Кримінального кодексу України «Погроза або насильство щодо начальника». (а.п.16-24);
-висновком експерта № 2757 від 09.09.2024 року, згідно якого у ОСОБА_5 , виявлено тілесне ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкірного крововиливу у лівій скроневій ділянці, що спричинений від дії твердого тупого предмету, можливо в термін, на який вказує обстежений; За своїм характером, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: п. 2.3.5 «правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6. (а.п.66);
-протоколом слідчого експерименту від 10 вересня 2024 року із відеозаписом до протоколу, за участю потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_5 на місці вчинення злочину, розповів про обставини та відтворив механізм вчинення злочину, що стався 09 вересня 2024 року близько 09.00 год. (а.п.72-74).
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у заподіяні тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.4 ст.405 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.405 КК України, який відноситься до категорії тяжких. На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується негативно.
Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 405 КК України у вигляді позбавлення волі.
При цьому, підстави для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України, а також для звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України у суду відсутні, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» від 13.12.2022, яким встановлено заборону застосування положень ст.ст.69,75 КК України у разі засудження за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинені в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
ОСОБА_6 09.09.2024 року було затримано в порядку ст.208 КПК України, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.09.2024 року, відносно ОСОБА_6 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, у розмірі 60 560,00 грн.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 09.09.2024 року, зарахувавши у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1