Справа № 242/4916/21
Провадження № 1-кп/0203/628/2025
У Х В А Л А

08 квітня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 29.08.2021 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авдіївка Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, маючого на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:

-03.04.2023 року Селидівським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна (злочин вчинено 10.01.2021 року);

-обвинуваченого (за зміненим обвинуваченням) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

04.04.2025 у відповідності до положень ст. 338 КПК України прокурором змінено обвинувачення з ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у житло, на ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 25 серпня 2021 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим наміром на викрадення чужого майна, прийшов на вулицю Красна у м. Авдіївка, Донецької області та об`єктом своїх злочинних намірів вибрав домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного отримання доступу до вищезазначеного домоволодіння, пройшов через зламаний паркан на територію домоволодіння, після чого, шляхом пошкодження вікна, порушуючи положення статті 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла чи іншого володіння особи, всупереч волі володільця, протиправно, таємно, проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , фактичним володільцем якого є ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст.49 КК України.

ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити, зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України йому зрозумілі.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Заслухавши заявлене клопотання, думки учасників судового провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до зміненого обвинувального акта ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися у незаконному проникненні до житла особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.

Як вбачається із обвинувального акту, подія кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 162 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мала місце 25.08.2021 року, тобто на даний час минуло більше 3 років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Підстав для зупинення чи переривання перебігу строку давності суд не вбачає, оскільки будь-яких доказів, які би вказували на переховування обвинуваченого від органу досудового розслідування або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, прокурором надано не було.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений в судовому засіданні наполягав на закритті провадження з вищезазначених підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За наявності згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження, враховуючи, що норми ст.49 КК України носять імперативний характер, тобто є обов`язковими для застосування в разі наявності для цього підстав, суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриттям кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню, обраного ухвалою Селидівського міського суду від 14.09.2021 року, у вигляді особистого зобов`язання в подальшому не продовжувався та не змінювався.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, ст.49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000204 від 29.08.2021 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази:

-телевізор торгівельної марки «JVC» моделі AV-1406АЕ сірого кольору, тепловентилятор торгівельної марки «Saturn» моделі ST-НТ7242, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити за належністю;

-сейф-пакет №4373470 зі слідом папілярного візерунку, -залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1