Справа №760/9406/25 1-кс/760/5357/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001801 від 21.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене протоколом обшуку від 04.04.2025, а саме на: 1) мобільний телефон Samsung Galaxy S23 Ultra» IMEI: НОМЕР_1 з SIM-картою НОМЕР_2 ; 2) планшет Samsung Galaxy Tab S9 Ultra 5G, IMEI НОМЕР_3 , IMEI(eSim) НОМЕР_4 ; 3) ноутбук Asus Vivobook N6506M Notebook PC S3N0CV135226132.

На обґрунтування клопотання зазначив, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001801, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , використовує номер мобільного телефону НОМЕР_2 .

Встановлено, що ОСОБА_4 в березні 2024 року в «Telegram»-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » знайшов допис в якому агітували осіб з числа громадян України долучатися до руху під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Після контакту з представниками вказаного руху ОСОБА_4 написала особа в «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_5 » та юзер-неймом « ОСОБА_6 ».

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що в квітні 2024 року ОСОБА_4 від представників руху «ІНФОРМАЦІЯ_3», які є представниками спецслужб рф та діють в їх інтересах - отримав вказівку на пошук автотранспорту представників ТЦК та СП з подальшою фотофіксацією для звітності «куратору». Надалі ОСОБА_4 відшукав військові автомобілі біля ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 та надіслав фото «куратору». В подальшому ОСОБА_4 , отримав завдання на підпал одного з автомобілів, які за зовнішніми ознаками схожі на військові та почав готуватися до вчинення злочину (купив змінний одяг в секонд-хенді, провів розвідку та виготовив запалювальну суміш з марганцівки та гліцерину).

Під час проведення розвідки в районі свого проживання ОСОБА_4 помітив військовий автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «L200» та прийняв рішення щодо здійснення його підпалу замість автотранспортного засобу представника ТЦК та СП. Тієї ж ночі, дотримуючись заходів конспірації, ОСОБА_4 здійснив підпал вищевказаного автотранспорту та фіксуючи процес горіння на відео зі словами «слава росії» (за власним бажанням). Після звітування про виконане завдання ОСОБА_4 надіслав «куратору» новини, у яких було видно згоріле авто, за що отримав на власний криптогаманець грошові кошти у розмірі 750 доларів США. Після виконання першого завдання ОСОБА_4 проводив розвідку з метою пошуку цілей для здійснення підпалу. Для дотримання конспірації ОСОБА_4 прийняв рішення здійснювати другий підпал автотранспорту в іншому районі м. Києва та з використанням іншої запальної суміші.

В липні 2024 року «куратор» наказав їхати в спальний район «Троєщина» для пошуку конкретного авто. По приїзду на вказане місце ОСОБА_4 доповів про відсутність зазначеної цілі, але доповів про наявність інших військових автомобілів та відправив їх фотознімки «куратору». Надалі провів розвідку в районі вулиці Милославська та визначив цілі для здійснення підпалу.

Під час підготовки до вчинення злочину ОСОБА_4 здійснив покупку речей в секонд-хенді, бензину для виготовлення суміші та двох запальничок. В подальшому ОСОБА_4 здійснив розвідку місцезнаходження двох машин на території ЖК «Милославичи».

21.07.2024 ОСОБА_4 знайшов місце в лісосмузі біля вулиці Милославської, де переодягнув речі, виготовив суміш та обладнав «схрон», у який склав свої речі, документи та запалювальну суміш для двох інших автомобілів. Здійснивши підпал перших цілей, а саме: «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_5 , та «Mitsubishi L200» реєстраційний номер НОМЕР_6 , ОСОБА_4 направився через лісосмугу де планував підпалити додатково 2 автомобілі які розташовувались неподалік (по вул. Миколи Закревського)., але в ході пересування по вулиці був помічений представниками ДФТГ та в ході діалогу з останніми відмовився від подальшого виконання завдання (підпал додаткових авто). В подальшому ОСОБА_4 доповів про роботу «куратору» та надіслав йому відеозвіти, за що отримав 500 USDT (еквівалент 500 доларів США). (криптогаманець з якого направлялися кошти встановити не вдалося).

В ході розслідування вказаного кримінального провадження 04.04.2025 органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва проведено обшук в порядку статті 234 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 . В ході обшуку було вилучено: 1) мобільний телефон Samsung Galaxy S23 Ultra» IMEI: НОМЕР_1 ; 2) планшет Samsung Galaxy Tab S9 Ultra 5G, IMEI НОМЕР_3 , IMEI(eSim) НОМЕР_4 ; 3) ноутбук Asus Vivobook N6506M Notebook PC S3N0CV135226132.

У ході огляду встановлено, що вилучені речі мають значення для досудового розслідування кримінального провадження та після цього 04.04.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив їх задовольнити.

Володілець майна подав клопотання про розгляд справи за його відсутності .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001801, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 194 КК України..

В ході розслідування вказаного кримінального провадження 04.04.2025 органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва проведено обшук в порядку статті 234 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 . В ході обшуку було вилучено: 1) мобільний телефон Samsung Galaxy S23 Ultra» IMEI: НОМЕР_1 ; 2) планшет Samsung Galaxy Tab S9 Ultra 5G, IMEI НОМЕР_3 , IMEI(eSim) НОМЕР_4 ; 3) ноутбук Asus Vivobook N6506M Notebook PC S3N0CV135226132.

04.04.2025 постановою слідчого вищезазначене майно, вилучене під час обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001801 від 21.07.2024.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказані речі зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0001801.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001801 від 21.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході проведення обшуку від 04.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 1) мобільний телефон Samsung Galaxy S23 Ultra» IMEI: НОМЕР_1 з SIM-картою НОМЕР_2 ; 2) планшет Samsung Galaxy Tab S9 Ultra 5G, IMEI НОМЕР_3 , IMEI(eSim) НОМЕР_4 ; 3) ноутбук Asus Vivobook N6506M Notebook PC S3N0CV135226132.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1