Справа №613/769/25 Провадження № 1-кс/613/229/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року. Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феськи, Золочівського району, Харківської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , на час вчинення злочину обіймаючого посаду стрільця 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти, який тимчасово прикомандирований до 3 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Слідчим відділом Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000310, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді стрільця 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та незаконно тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22.10.2023 самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу в районі АДРЕСА_2 та до 30.10.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, чим вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді стрільця 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та незаконно тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26.11.2023 самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу в районі АДРЕСА_2 та до 22.12.2024 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, чим вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

У зв`язку з чим, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Причетність ОСОБА_6 , до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-повідомленням командира ВЧ НОМЕР_1 про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України від 25.01.2024 року;

-актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_6 22.10.2023 року.

-рапортом ТВО командира 3 піхотної роти ОСОБА_8 про виявлення відсутності ОСОБА_6

-протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які підтвердили факт самовільного залишення військової частини ОСОБА_6

-повідомленням командира ВЧ НОМЕР_1 про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України від 26.01.2024 року;

-актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_6 , 26.11.2023 року.

-іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий вважає, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, здійснювати вплив на свідків, командування військової частини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування підтверджується на думку слідчого тим, що ОСОБА_6 являється військовослужбовцем, та, враховуючи проведення бойових дій на території України, ВЧ, в якій він проходить військову службу, в будь-який час може змінити місце дислокації, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України. Крім того, суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.

Крім того, враховуючи воєнний стан в державі, ОСОБА_6 , будучи солдатом ВЧ НОМЕР_2 , може перейти на бік ворога та передати інформацію про наявність та місцезнаходження військової техніки, а також живої сили військової частини з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик впливу на свідків підтверджується тим, що ОСОБА_6 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на свідків, понятих, як благаючі або умовляючи їх, може погрожувати свідкам, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. Крім цього останній може продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити, оскільки саме запобіжний захід у виді тримання під вартою буде дієвим у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний зазначив, що в цілому визнає вину, але підкреслив, що перший випадок залишення частини був обумовлений тим, що його не відпустили на поховання батька, який також служив у збройних силах та загинув, захищаючи країну. В другому випадку він отримав поранення та не повернувся у розташування, оскільки після лікування і реабілітації ще погано почувався, про що повідомив командира.

Просив врахувати його стан здоров`я, потребу у лікуванні та обрати більш м`який запобіжний захід. Такі ризики, як можливість переходу на бік ворога та повідомлення відомостей про техніку і живу силу категорично заперечував.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 також вважав, що у даному випадку більш м`який запобіжний захід забезпечував би виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, тому підтримав позицію свого підзахисного. Водночас, з урахуванням вимог закону, у разі обрання тримання під вартою, просив визначити заставу у мінімальному розмірі.

Такі ризики як перешкоджання кримінальному провадженню, можливість переходу на бік на ворога та передачі інформації, вважав не доведеними, зокрема і з огляду на посаду розвідника, яку обіймав ОСОБА_6 , тому просив не враховувати їх.

Також звернув увагу на потребу в отриманні медичної допомоги.

Перевіривши надані матеріали клопотання, вислухавши думку всіх осіб, що беруть участь у справі, слідчий суддя доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В матеріалах клопотання наявні копія витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 25.07.2023, відповідно до якого солдата ОСОБА_6 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, призначено на посаду старшого розвідника 3 відділення розвідки розвідувального взводу ВЧ НОМЕР_1 ; повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення військовослужбовцем, солдатом вч НОМЕР_1 ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який з 22.10.2023 по 30.10.2023 без поважних причин був відсутній на службі в умовах воєнного часу; копія витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 22.10.2023, відповідно до якого 22.10.2023 на ім?я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов

рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира з піхотної роти лейтенанта ОСОБА_11 , в якому останній вказує, що 22.10.2023 приблизно о 09:00 год. при перевірці особового складу 3 піхотної роти на тимчасовій локації, розташованій за адресою: с. Малосілка, Бердичівський район, Житомирської області виявлено відсутність військовослужбовця, а саме стрільця 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти, який тимчасово прикомандирований до 3 піхотної роти солдата ОСОБА_6 ; копія довідки-доповіді про самовільне залишення вч без зброї солдатом ОСОБА_6 стрільцем 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти ВЧ НОМЕР_1 ; копія бланку отримання пояснень ОСОБА_10 , яким 22.10.2023 о 09.00 год. було виявлено відсутність військовослужбовця ОСОБА_6 в районі розташування підрозділу військової частини; копія акту службового розслідування від 21.11.2023, відповідно до якого встановлено, що стрілець 1 піхотного відділення 2 піхотного взводу 1 піхотної роти, який тимчасово прикомандирований до 3 піхотної роти солдат ОСОБА_6 внаслідок низької дисциплінованості, нехтуючи законодавством України в умовах воєнного часу, та без поважних причин з 21.10.2023 р. по 30.10.2023 самовільно залишив військову частину або місце служби більше ніж на 3 (три) доби; копія рапорта та довідки-доповіді про повернення солдата ОСОБА_6 , відповідно до яких 30.11.2023 солдат ОСОБА_6 повернувся до місця розташування ВЧ НОМЕР_1 ; копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2023, згідно з яким завершено службове розслідування;

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як зазначено у п.175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук, Йонкало проти України: термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Сам підозрюваний визнає свою вину, його відсутність у розташуванні підтверджують свідки, отже, слідчий суддя з урахуванням наведених вище доказів вважає, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Оцінюючи доводи клопотання в частині доведення існування зазначених в ньому ризиків, слідчий суддя наголошує, що наявність обґрунтованої підозри та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , самі по собі не можуть свідчити про ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду. Однак тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами іноді збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, при цьому суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Так, відомості про особу, особливість складу інкримінованого правопорушення, факт проходження військової служби, що передбачає можливість зміни дислокації в будь-який момент, в сукупності з тяжкістю кримінальних правопорушень та ймовірного покарання на думку слідчого судді може свідчити про існування ризику переховування.

ОСОБА_6 в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні двох епізодів кримінального правопорушення та повідомив суд про третій випадок залишення частини, що на думку слідчого судді може свідчити про схильність підозрюваного до протиправної поведінки, та як наслідок про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Наявність ризиків, передбачених п. 3 та п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого судді не підтверджується об`єктивними даними та зводиться до припущень сторони обвинувачення.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Так, ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України не судимий, неодружений, дітей не має, зі слів - проживає з мамою, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває.

За місцем проходження служби характеризується як позитивно так і негативно фізично розвинений, має охайний вигляд та високу працездатність, в бойовій підготовці демонструє тверді знання, водночас морально не стійкий, не завжди дисциплінований.

З наданої довідки медичного центру вбачається, що пацієнту ОСОБА_6 встановлено перелом проксимальної фаланги 4 пальця правої стопи.

Також з матеріалів клопотання випливає, що підозрюваний отримував бойове поранення, у зв`язку з чим лікувався та був у відпустці за станом здоров`я.

Інших відомостей про характеристику особи та стан його здоров`я, сторонами кримінального провадження не надавались.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкцією ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Таким чином ОСОБА_6 , який є раніше не судимим, підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

З урахуванням наведеного, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у зазначеному кримінальному правопорушенні, відомі дані про особу та вимоги статті 176 КПК України, слідчий суддя вважає, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та не забезпечить належне виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що відсутні обмеження, передбачені ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання про її розмір, суд враховує, що підозрюваний є військовослужбовцем, проживає з мамою, батько загинув під час захисту батьківщини, бере до уваги стан здоров`я підозрюваного, зокрема наявність перелому та отримані бойові поранення, інших даних про матеріальний стан підозрюваного суду не надавалось.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про його особу, беручи до уваги стан здоровя наявність перелому та потребу у лікуванні, отримане поранення, пов`язане із захистом батьківщини та пройдене лікування, зважаючи на пояснення підозрюваного про причини першого залишення частини (відвідування поховання батька, який загинув на війні) враховуючи ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року складає 75625.00 грн. та покласти на ОСОБА_6 у разі внесення застави обов`язки, передбаченні ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на строк 60 днів, тобто до 15 червня 2025 року включно, взявши його під варту в залі суду.

Визначити розмір застави 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює сумі 75625.00 гривень, які можуть бути внесено як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249, рахунок отримувача UA0006674, МФО одержувача 820172, призначення платежу - застава, підозрюваний ОСОБА_6 , платник - (прізв., ініціали).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії запобіжного заходу.

Звільнити ОСОБА_6 з під варти після внесення застави на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками у провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя