Справа № 375/1558/24
Провадження № 1-кп/375/1/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000028, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2024 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ярославль РФ, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українка, з професійною - технічною освітою, не працюючої, не навчається, не депутата, не судимої, ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушеннь передбачених ч. 1 ст.190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушеня передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 5 листопада 2024 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у даному кримінальному провадженні.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190 КК України, за наступних обставин.

1) Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 виник протиправний намір, направлений на заволодіння шляхом обману коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу селищної ради за місцем розташування житлового приміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 №333 (в редакції від 30.09.2022) (надалі Порядок) та Меморандуму про взаєморозуміння, укладеного між Міністерством розвитку громад та територій України, Міжнародною Федерацією Товариств Червоного Хреста і Червоного Півмісяця в Україні та Товариством Червоного Хреста України, щодо компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану (далі - Меморандум), особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред`являє: документ, який посвідчує її особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п. 4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

Будучи обізнаною щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, умисно, з використанням умов воєнного стану, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внутрішньо переміщені особи, які з травня 2022 року проживали в житловому будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , та які в період часу з 19.09.2022 по 30.09.2022 у вказаному будинку не проживали, 05.10.2022 подала до відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 №333 (в редакції від 30.09.2022), де вказала відомості про проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 протягом 30 - ти днів вересня місяця 2022 року, що в свою чергу не відповідає дійсності.

Вчинивши вище вказані дії, ОСОБА_4 незаконно заволоділа чужим майном, в саме грошовими коштами в розмірі 531 грн 72 коп., які Товариством Червоного Хреста України були зайво нараховані та виплачені ОСОБА_4 у вигляді компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, чим спричинила матеріальну шкоду на вказану суму Товариству Червоного Хреста України.

Вищевказані дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодіння чужим майном, вчиненому шляхом обману (шахрайство).

2) Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що з листопада місяця 2022 року по січень місяць 2024 року, точнних дат та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , виник протиправний намір, направлений на повторне заволодіння шляхом обману коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу селищної ради за місцем розташування житлового приміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 №333 (в редакції від 30.09.2022) (надалі Порядок) та Меморандуму про взаєморозуміння, укладеного між Міністерством розвитку громад та територій України, Міжнародною Федерацією Товариств Червоного Хреста і Червоного Півмісяця в Україні та Товариством Червоного Хреста України, щодо компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану (далі - Меморандум), особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м. Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред`являє: документ, який посвідчує її особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п. 4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із зазначенням можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

Будучи обізнаною щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_4 з метою реалізації свого протиправного умислу, діючи повторно, умисно, з використанням умов воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, що нараховуються та виплачуються в якості компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, в порушення вимог Порядку та Меморандуму, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внутрішньо переміщені особи, які з травня 2022 року проживали в житловому будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , та які в період часу з 01.10.2022 по 31.12.2023 у вказаному будинку не проживали, подала до відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 №333 (в редакції від 30.09.2022), де вказала відомості про проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 з 1жовтня 2022 року по 31 грудня 2023 року, що в свою чергу не відповідає дійсності.

Вчинивши вище вказані дії, ОСОБА_4 незаконно заволоділа чужим майном, а саме грошовими коштами: у листопаді 2022 року в розмірі 2790 грн, у грудні 2022 року в розмірі 2700 грн, у січні 2023 року в розмірі 2790 грн, у лютому 2023 року в розмірі 2790 грн, у березні 2023 року в розмірі 2520 грн, у квітні 2023 року в розмірі 2790 грн, у травні 2023 року в розмірі 1107 грн 75 коп., у вересня 2023 року в розмірі 1166 грн 83 коп., у жовтні 2023 року в розмірі 1772 грн 40 коп., у листопаді 2023 року в розмірі 1831 грн, 49 коп., у грудні 2023 року в розмірі 1019 грн 13 коп., у січні 2024 року в розмірі 457 грн 87 коп., які Товариством Червоного Хреста України були зайво нараховані та виплачені ОСОБА_4 у вигляді компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, чим спричинила матеріальну шкоду на вказану суму Товариству Червоного Хреста України.

Вищевказані дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодіння чужим майном, вчиненому шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

3) Крім того, з лютого місяця 2024 року по червень 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 , виник протиправний намір, направлений на повторне заволодіння шляхом обману коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу селищної ради за місцем розташування житлового приміщення.

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_4 діючи повторно, умисно, з використанням умов воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, що нараховуються та виплачуються в якості компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, в порушення вимог Порядку та Меморандуму, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внутрішньо переміщені особи, які з травня 2022 року проживали в житловому будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , та які в період часу з 01.01.2024 по 31.05.2024 у вказаному будинку не проживали, подала до відділу охорони здоров`я та соціального захисту населення Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 №333 (в редакції від 25.12.2022), де вказала відомості про проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 з 1 січня 2024 року по 31 травня 2024 року, що в свою чергу не відповідає дійсності.

Вчинивши вище вказані дії, ОСОБА_4 вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення всого умислу до кінця, а саме заволодіння грошовими коштами: у лютому місяці 2024 року в сумі 457 грн, 87 коп., у березні місяці 2024 року в сумі 1291 грн 77 коп., у квітні місяці 2024 року в сумі 1831 грн, 48 коп., у травні місяці 2024 року у сумі 1772 грн 40коп., у червні місяці 2024 року у сумі 945 грн 28 коп., але з причин, які не залежали від її волі, довести до кінця кримінальне правопорушення не змогла, оскільки Товариством Червоного Хреста України припинено нарахування грошових коштів у вигляді компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у пепріод воєнного стану.

Вищевказані дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стороною обвинувачення кваліфіковані як закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України.

Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_4 в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення у заволодінні чужим майном, вчиненому шляхом обману (шахрайство), по епізоду кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, яке було вчинено у вересні 2022 року; в частині обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у березні 2023; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у травні 2023 року; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у вересні 2023 року; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у жовтня 2023 року; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у листопаді 2023 року; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у грудні 2023 року; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у січні 2024 року; в частині обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у лютому 2024 року; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у березні 2024 року; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у квітні 2024 року; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у травні 2024 року; по епізоду кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, яке було вчинено у червні 2024 року стосовно потерпілого Товариства Червоного Хреста України, було закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки 9 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (Закон №3886-ІХ), яким викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, якою визначено, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, після вирішення судом питання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в частині вище вказаних вчинених кримінальних правопорушень, відповідно до обвинувального акта залишилось висунуте ОСОБА_4 обвинувачення лише в частині обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, по епізоду кримінального правопорушення, яке було вчинено у листопаді 2022 року на суму 2790 грн; по епізоду кримінального правопорушення, яке було вчинено у грудні 2022 року на суму 2700 грн; по епізоду кримінального правопорушення, яке було вчинено у січня 2023 року на суму 2790 грн; по епізоду кримінального правопорушення, яке було вчинено у лютому 2023 року на суму 2790 грн; по епізоду кримінального правопорушення, яке було вчинено у квітні 2023 року на суму 2790грн стосовно потерпілого Товариства Червоного Хреста України і такі дії обвинуваченої не підпадають під дію Закону про декриміналізацію.

Відповідно до приписів ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно із ч. 2 ст. 337 КПК України під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитись від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Прокурором в судовому засіданні змінено обвинувачення по епізоду кримінального правопорушення, яке було вчинено у листопаді 2022 року на суму 2790 грн в частині кваліфікації з ч. 2 ст. 190 КК України на ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, щиро покаялася і надала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, її покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчиненого кримінального правопорушення, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 її вина у вчиненні кримінального правопорушення, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом згідно вимог КПК України, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушеннь та кваліфікує їх за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) та за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном, вчиненому шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченої, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції: за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди, обтяжуючі обставини не встановлено, особу обвинуваченої, яка раніше несудима, характеризується позитично, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання та без її ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст.100, 349, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Рокитнянський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок проголошено 7 січня 2025 року негайно після виходу суду із нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_9