справа №176/374/25
провадження №1-кп/176/131/25
УХВАЛА

03 лютого 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води, кримінальноме провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2024 року за №0000505,

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області знаходиться вище вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений та захисник, кожний окремо, в судовому засіданні не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву про проведення судового засідання за її відсутності. Неприбуття потерпілого не є перешкодою для проведення підготовчого судового засідання.

На адресу суду, 31.01.2025 року, надійшло клопотання прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 діб. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість за злочини проти власності, будучи раніше судимим за вчинення умисних тяжких, корисливих злочинів, передбачених ст. ст. 185, 187 КК України, умовно достроково звільнений від відбування покарання у зв`язку з підписанням контракту на службу у лавах ЗСУ та являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, призначеним на посаду водія-радіотелефоніста 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (Шквал) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 02.11.2024 приблизно о 15 годині 00 хвилин, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , переліз через дерев`яний паркан на територію зазначеного подвір`я, після чого почав стукати у вікно коридору, знаючи, що за даною адресою мешкає особа похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після відчинення ОСОБА_6 дверей, ОСОБА_3 проти волі останньої, проник у приміщенні коридору будинку АДРЕСА_1 , де діючи умисно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном, за допомогою фізичної сили своєї лівої руки з силою штовхнув ОСОБА_6 в область правого плеча, від чого остання правою стороною тулуба впала на підлогу, де знаходились вазони з квітами, отримавши при цьому сильний фізичний біль, а ОСОБА_3 стоячи поруч біля лежачої потерпілої, почав вимагати у неї грошові кошти.

Злякавшись за своє життя та здоров`я, та з метою запобігти негативним наслідкам для себе та викликати допомогу, ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_3 , про те, що грошових коштів у неї не має, та їй необхідно здійснити дзвінок по мобільному телефону, щоб рідні принесли грошові кошти, на що ОСОБА_3 надав свою згоду.

Піднявшись з підлоги, ОСОБА_6 пройшла до приміщення зали вищевказаного житлового будинку під супроводом ОСОБА_3 , який йшов позаду.

Перебуваючи у вищезазначеному приміщенні, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, з метою пришвидшити дії потерпілої ОСОБА_6 , оскільки остання внаслідок свого віку повільно рухалась, та з метою швидшого отримання інформації про знаходження грошових коштів, за допомогою фізичної сили своїх двох рук повторно застосував фізичне насильство відносно потерпілої, а саме з силою штовхнув ОСОБА_6 у спину, від чого остання впала на підлогу обличчям до низу, отримавши при цьому сильний фізичний біль у передній поверхні тулубу.

З остраху за свою подальшу долю, ОСОБА_6 розвернулася обличчям до гори, на спину, та намагалася піднятись, але ОСОБА_3 з метою недопущення цього, з метою подавити волю потерпілої та примусити її передати йому грошові кошти, враховуючи перевагу у фізичній силі, придавив зверху потерпілу ОСОБА_6 коліном правої ноги в область животу, тим самим притиснув її своєю вагою до підлоги, створивши перешкоди для її нормального дихання та рухів, після чого схопив пальцями кистей правої та лівої руки за передню поверхню її шиї в області мигдалин, якими почав стискати шию до низу, додатково перекривши доступ повітря до її дихальних шляхів, застосовуючи таким чином насильство, небезпечне для життя та здоров`я, та тримаючи потерпілу у зазначеному небезпечному стані, повторно висловив вимогу передати йому грошові кошти.

З метою рятування свого життя, ОСОБА_6 , з останніх сил, різко висмикнулась із захвату рук ОСОБА_3 та вкусила своїми зубами у область кисті з тильної сторони праву руку ОСОБА_3 , звільнившись таким чином від небезпечного для свого життя захоплення.

Після спротиву потерпілої, ОСОБА_3 від болю прибрав руки з шиї ОСОБА_6 , але продовжуючи притискати ОСОБА_6 своїм правим коліном та вагою свого тіла до підлоги, продовжуючи тим самим створювати перешкоди для її нормального дихання та рухів, продовжив таким чином застосовувати до неї насильство, небезпечне для життя та здоров`я, та тримаючи потерпілу у зазначеному небезпечному стані застосував фізичне насильство до неї, стиснувши свою ліву руку у кулак, з силою наніс ОСОБА_6 один удар у область правого ока, подавивши таким чином опір останньої та показавши можливість продовжити застосування нанесення їй ударів та спричинення болю.

У результаті противоправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 заподіяно, враховуючи її похилий вік, фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої половини обличчя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Подолавши опір ОСОБА_6 , прививши її у стан, що унеможливлював будь-який супротив проти своїх насильницьких дій, продовжуючи реалізовувати свій умисел, направлений на розбійний напад та заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , убрав коліно своєї правої ноги з області живота потерпілої, надавши їй можливість вільно та безперешкодно дихати, після чого, перебуваючи у приміщенні зали за вищезазначеною адресою, піднявся та підійшов до журнального столику, який знаходився у правому дальньому куті, звідки відкрито заволодів належним ОСОБА_6 майном: мобільним телефоном марки Nokia C20 моделі ТА-1352, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартістю 2172,25 грн., грошовими коштами на загальну суму дві тисячі гривень, двома купюрами, номіналом 1000 гривень (серія БР9520949), номіналом 1000 гривень (серія БЛ1125780), які знаходилися на столику.

Після чого, ОСОБА_3 , з місця злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4172,25 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), будучи особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

03.11.2024 о 16 годині 20 хвилин в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

04.11.2024 у цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Несолонь Новоград-Волинського району Житомирської області, гр. України, українця, військовослужбовця ЗСУ призваного на військову службу за контрактом на посаді водія-радіотелефоніста 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (Шквал) військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», який має середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185, ст. 187 КК України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згодом правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення була змінена на ч.4 ст.187 КК України.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Оцінюючи особу обвинуваченого та вчинення ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, сторона обвинувачення приходить до переконання, що ризики передбачені ст.177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, зокрема:

- неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_3 від суду.

Даний ризик обґрунтовується тим, що у разі визнання винним ОСОБА_3 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років і це може стимулювати його до втечі.

Разом з цим, слід врахувати, що соціальні зв`язки обвинуваченого, не перешкоджають йому покинути Донецьку область, матеріальний стан підозрюваного дає йому можливість переховуватись від суду.

Крім цього, сторона обвинувачення просить врахувати той факт, що обвинувачений протягом тривалого часу проходить військову службу та виконує бойові завдання на території Донецької області, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може направитись на територію тимчасово непідконтрольної території України.

Окрім цього, тяжкість покарання та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

- неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу судового рішення.

Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності ОСОБА_3 , може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , яка мешкає в районах ведення бойових дій, з метою зміни нею показів або відмови від раніше наданих показів. Показання вказаних осіб можуть мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Обвинуваченому відома анкетна інформація потерпілої, місце її проживання, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення підозрюваний будучи на волі може незаконно впливати на таких осіб та їх близьких або погрожувати їм.

- неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення умисних тяжких, корисливих злочинів, передбачених ст. ст. 185, 187 КК України, був умовно достроково звільнений від відбування покарання у зв`язку з підписанням контракту на службу у лавах ЗСУ, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , строком на 60 днів в умовах ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , без визначення розміру застави.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, за обставин, викладених в ньому.

Сторона захисту, обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , кожний окремо, не заперечували щодо продовження строку тримання під вартою.

Cуд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора, а також матеріали судового провадження, приходить до наступних висновків.

Враховуючи, що підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України для закриття, зупинення кримінального провадження судом не встановлено, затверджений прокурором обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, кримінальне провадження підсудне Жовтоводському міському суду Дніпропетровської області, а також з урахуванням того, що всі необхідні дії, пов`язані із підготовкою до судового розгляду судом виконано, кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду.

Метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні, як встановила ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які визначені ст. 178 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується прокурором у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за обставин викладених в обвинувальному акті. Санкція вказаної статті кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна. Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які будуть дослідження під час судового розгляду. Суд звертає увагу, що оцінку кожному доказу з точки зору їх належності та допустимості суд дає під час судового розгляду кримінального провадження за результатами його розгляду. На даному етапі суд не вправі надавати будь-яку оцінку доказам кримінального провадження та не встановлює винуватість чи невинуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що 05.11.2024 року ухвалою слідчого судді Великоновосілківського районного суду Донецької області ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01.01.2025 року. В подальшому слідчий суддя продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_3 до 04.02.2025 року.

На день розгляду судом клопотання, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, не перестали існувати та не зменшилися.

Зокрема, наявні такі ризики:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_3 від суду.

- ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності ОСОБА_3 , може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_7 , яка мешкає в районах ведення бойових дій, з метою зміни нею показів або відмови від раніше наданих показів. Показання вказаних осіб можуть мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Обвинуваченому відома анкетна інформація потерпілої, місце її проживання, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілу

- ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу для існування, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Останній раз був засуджений вироком суду за вчинення особливо тяжкого злочину за ст.187 КК України. Відбував покарання реально в місцях позбавлення волі. Уклав контракт із ЗСУ, дав згоду на його умовно-дострокове звільнення для проходження військової служби. Під час проходження військової служби, в період умовно-дострокового звільнення, обвинувачується у вчиненні нового особливо тяжкого злочину розбійного нападу.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено та обґрунтовано клопотання в частині наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і як наслідок необхідності продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід суд не вбачає, оскільки судом встановлено наявність ризиків, які унеможливлюють застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню. Застава судом не визначається.

Під час підготовчого судового засідання обвинуваченому роз`яснено право на розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Таке клопотання обвинувачений не заявив.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 314, 315 КПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, призначити до судового розгляду в судове засідання на 12 лютого 2025 року на 13 год. 00 хв. у приміщенні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні, з участю учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 квітня 2025 року включно.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали. В іншій частині ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Оскарження ухвали не зупиняє її виконанню.

Суддя