Справа № 333/1914/25
Провадження № 1-кс/333/836/25
УХВАЛА

Іменем України

05 березня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого слідчого відділення поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2025 року за № 0000243, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04.03.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2025 року за № 0000243, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 23.02.2025 року до ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 21.02.2025 року, у невстановлений час, невідома особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , зґвалтувала малолітню доньку заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.02.2025 року, в період часу з 21 год. 20 хв. по 21 год. 34 хв., в ході допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснила, що з ОСОБА_8 вона знайома з 01.09.2024 року, може охарактеризувати його як агресивну людину, яка дала їй спробувати маріхуану, та вона «підсіла» на неї. Приблизно два тижні тому від 21.02.2025 року, дівчина на ім`я ОСОБА_9 , котрій 14 років, в ході розмови повідомила ОСОБА_7 , що ОСОБА_8 запропонував спробувати їй мефедрон, та вона спробувала та їй стало погано. Крім цього, вона сказала, що саме ОСОБА_8 «познайомив» її з наркотичними засобами, а саме травою, та тепер вона хоче спробувати щось синтетичне. 21.02.2025 року, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_7 прийшла додому до ОСОБА_10 , який погукав свого знайомого ОСОБА_11 , після чого йому зателефонував ОСОБА_8 та просив щоб ОСОБА_10 пустив його до них. ОСОБА_10 відмовив йому, та того ж дня приблизно о 20 год. 00 хв. 20 год. 30 хв., до них прийшов ОСОБА_12 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_13 квартирі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 провели близько години, після чого ОСОБА_14 сказав, що йому з ОСОБА_9 потрібно їхати кудись на Піски, та ОСОБА_7 запропонувала підвезти їх на таксі, так як їй потрібно було теж добиратись додому. ОСОБА_14 сказав ОСОБА_9 викликати таксі, вона не могла цього зробити, за що він проявляв агресію в її бік. ОСОБА_7 викликала таксі о 21 год. 48 хв., та сказала їм спускатись, поки вона збирається. Вона збиралась близько 10 хвилин, після чого спустилась, та їх вже не було, після чого вона поїхала додому.

Далі, 22.02.2025 року, приблизно о 16 год. 30 хв., коли ОСОБА_7 прийшла до ОСОБА_10 , останній розповів їй про те, що 22.02.2025 року, вночі, ОСОБА_9 приходила до нього додому, та сказала що ОСОБА_14 забрала поліція, після чого ОСОБА_10 сказав їй уходити, вона пішла, та трошки пізніше почала писати йому в телеграмі (нікнейм « ОСОБА_15 »), що вона бажає зробити «тройнічок» з ним, та будь-ким, з ким він забажає, та що він повинен одружитись з нею, або вона поскаржиться якомусь ОСОБА_16 .

25.02.2025 року, у період часу з 21 год. 40 хв. до 21 год. 53 хв., слідчим СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП Національної поліції в Запорізькій області проведено огляд мобільного телефону марки «Xiaomi», моделі «Redmi 7», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який добровільно виданий для огляду свідком ОСОБА_7 , та яким з її слів користувався її знайомий ОСОБА_10 , якому вона дала вищевказаний телефон для користування на пару днів.

В ході огляду в галереї вищевказаного телефону виявлено фото від 22.02.2025 року о 18 год. 33 хв., на якому виявлено переписку в Telegram з користувачем ОСОБА_15 . В вищевказаній переписці користувач ОСОБА_15 стверджує, що він приходив з ОСОБА_14 , пропонує погуляти, пропонує «тройник», та стверджує, що «без соли разговора не будет», та стверджує, що у нього батько ОСОБА_17 . Як пояснює ОСОБА_7 , це переписка ОСОБА_10 , який користувався вищевказаним телефоном та Аріни. Було оглянуто додаток Telegram, проте всі переписки частково видалені, через що не вдалось встановити їх зміст.

В ході вищевказаного огляду мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 7», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , було вилучено та упаковано до паперового конверту. Вищевказане вилучене майно належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 .

З метою проведення детального огляду внутрішньої інформації вищевказаного мобільного терміналу, встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, та об`єктивної істини у провадженні, необхідно накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 7», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту.

Вищевказаний вилучений предмет, є матеріальним об`єктом, який має важливе доказове значення в рамках проведення досудового розслідування, та інформація, що міститься в ньому, може бути використана як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, слідчий надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 23.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України (кримінальне провадження № 0000243).

Клопотання слідчого про арешт майна погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 25.02.2025 року, у період часу з 21 год. 40 хв. до 21 год. 53 хв., слідчим СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проведено огляд мобільного телефону марки «Xiaomi», моделі «Redmi 7», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який добровільно виданий для огляду свідком ОСОБА_7 , та яким з її слів користувався її знайомий ОСОБА_10 , якому вона дала вищевказаний телефон для користування на пару днів.

25.02.2025 року постановою слідчого СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області вказаний вище мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000243 від 23.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, у зв`язку з його відповідністю ст. 98 КПК України.

Дане клопотання направлено до суду 26.02.2025 року засобами поштового зв`язку, а отже слідчим не пропущено строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, арешт майна з огляду на положення, передбачені п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане вище вилучене майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова слідчого про визнання вилученого майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2025 року за № 0000243, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 7», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який упаковано до паперового конверту, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , мобільний телефон НОМЕР_3 ) та вилучений 25.02.2025 року в ході його огляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1