Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року Справа № 608/34/24

Номер провадження1-кс/608/212/2025

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_4 , слідчої СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 м. Чорткова скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 14 лютого 2025 року слідчої СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року за ст. 336 КК України та її скасування, як не обгрунтованої та незаконної,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаною скаргою.

В скарзі посилається на обставини та факти, що в ній викладені та просить скасувати, як необгрунтоване та незаконне повідомлення про підозру від 14 лютого 2025 року слідчої СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 про підозру йому - ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року за ст. 336 КК України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримують, просять задоволити.

Слідча СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 скаргу не визнає, вважає її необгрунтованою та не доведеною, та повідомила, що 14 лютого 2025 року нею повідомлено ОСОБА_3 про підозру у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року за ст. 336 КК України, в подальшому, в ході досудового розслідування було встановлено факт ухилення від призову за мобілізацією ОСОБА_3 і внесено відповідні відомості до ЄРДР за № 0000085 від 14.02.2025 та об`єднано 14 лютого 2025 до матеріалів кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року. В подальшому, 14 березня 2025 року, матеріали виділено в окреме провадження за № 0000123 від 14.03.2025 року та 20 березня 2025 року нею винесено повідомлення ОСОБА_3 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та подано суду для дослідження та оголошення матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000123 від 14.03.2025 року за ст. 336 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 заперечує проти задоволення скарги.

Слідча суддя, вислухавши скаржника та його захисника адвоката, які скаргу підтримують, просять задоволити, слідчу СВ та прокурора, які вважають скаргу не мотивованою, необгрутованою, просять у задоволенні відмовити, дослідивши зміст скарги, додані до неї письмові докази та матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року , приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1, 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 26 КПК України).

Слідчою суддею встановлено, що 01.01.2024 року в ЄРДР за № 0000002 було внесено відомості за матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що військовозобов`язані, які пройшли ВЛК та визнані придатними до військової служби під час мобілізації, ухиляються від призову за мобілізацією за ст. 336 КК України.

Слідчою СВ ОСОБА_5 01.01.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 та прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_9 повідомлено про початок досудового розслідування.

12 лютого 2025 року на ім`я начальника Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 за вих. Номером 2832 від 10.02.2025 року поступила інформація повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ст. 336 КК України солдатом ОСОБА_12 , який пройшов Чортківську військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням якої визнаний придатним до військової служби та відмовився від отримання та підписання повістки на прибуття 10.02.2025 року о 17:00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_1 для зарахування в команду з метою відправки до військової частини, про що було складено акт відмови від отримання повістки.

14 лютого 2025 року слідчою СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 відповідні відомості були внесені в ЄРДР за № 0000085 за ст. 336 КК України та зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення.

14 лютого 2025 року постановою прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 було об`єднано в одне провадження з первісним, внесеним в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року , кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000085 від 14 лютого 2025 року.

Постановою прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 14 березня 2025 року було виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_3 з кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року та дані відомості внесено в ЄРДР за № 0000123 від 14.03.2025 року відносно ОСОБА_3 за ст. 336 КК України.

В межах даних кримінальних проваджень 14 лютого 2025 року слідчою СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 було повідомлено ОСОБА_3 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

В подальшому, 20 березня 2025 року слідчою СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 було повідомлено ОСОБА_3 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. При цьому, ОСОБА_3 оскаржує повідомлення про підозру від 14.02.2025 року за ст. 336 КК України.

Слідча суддя зазначає, що процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України; випадки повідомлення про підозру, передбачені ст. 276 КПК України та зміст повідомлення про підозру, передбачено ст. 277 КПК України.

Отже, підставою оскарження такого процесуального рішення, є порушення процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим, за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України).

У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Так, слідча суддявказує, що перевірка повідомлення про підозру, з точки зору обґрунтованості підозри, з врахуванням положень ст.17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч.1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

Враховуючи зазначене, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_3 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року за ст. 336 КК України, відповідно до положень ч.1 ст. 42 КПК України.

14 лютого 2025 року ОСОБА_3 слідчою СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

В подальшому, 20 березня 2025 року слідчою СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 було повідомлено ОСОБА_3 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідча суддя зазначає, що КПК України не містить положень, якими були б визначені підстави для скасування повідомлення про підозру, та не встановлює будь-яких обмежень щодо предмету перевірки слідчим суддею такого повідомлення.

Однак, враховуючи положення ст.8, 22, 26, глави 22 КПК України, слідча суддя під час розгляду скарги, крім дотримання строків звернення зі скаргою на повідомлення про підозру, може перевірити наявність підстав для повідомлення про підозру, зміст такого повідомлення про підозру та дотримання стороною обвинувачення вимог щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Повідомлення про підозру - дія, яка передбачає: складання, підписання, винесення і юридичне оформлення рішення про повідомлення про підозру; вручення повідомлення про підозру; роз`яснення підозрюваному його права; забезпечення підозрюваному права користуватися юридичною допомогою захисника; допит підозрюваного.

Аналіз акту повідомлення про підозру перевірка і оцінка відбувається з точки зору: об`єктивності викладених фактичних даних; логічності юридичного документа; законності його складання; обґрунтованості повідомлення про підозру; юридичної чіткості формулювань і правильної кваліфікації дій підозрюваного.

Перевірка повідомлення про підозру, з точки зору обґрунтованості підозри або невинуватості особи, як про це вказує скаржник ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею, відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих досудовим розслідуванням доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам, з точки зору їх допустимості та достатності.

Тобто, під час розгляду скарг зазначеної категорії, предметом перевірки слідчого судді є, зокрема, питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи, внаслідок повідомлення їй про підозру.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення,) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

При цьому, виходячи із системного аналізу п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України та п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, він є нижчим, ніж стандарт «обґрунтованої підозри», оскільки останній використовується для обґрунтування необхідності значно серйознішого обмеження прав, свобод і законних інтересів людини через, зокрема, застосування заходів забезпечення кримінального провадження та не зумовлює наділення підозрюваного додатковими правами.

Таким чином, слідча суддя на стадії досудового розслідування, не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази, з точки зору їх достатності і допустимості, для встановлення саме вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

У зв`язку, із цим слідча суддя, під час розгляду скарг вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про недостатність доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 14 лютого 2025 року, яка в подальшому фактично була змінена 20 березня 2025 року винесеним слідчою СВ ОСОБА_5 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Досліджені фактичні дані, що містяться у наданих суду матеріалах кримінального провадження слідчою СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_6 та надані скаржником інші письмові докази, переконують слідчу суддю в тому, що в своїй сукупності та взаємозв`язку, вони відповідали тому мінімальному рівню стандарту «достатніх підстав (доказів)», що закріплений в п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, та надавали стороні обвинувачення підстави для повідомлення про підозру від 14.02.2025 року ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, яка в подальшому втратила чинність, оскільки слідчою СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 винесено 20 березня 2025 року повідомлення ОСОБА_3 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

При цьому, надані стороною захисту доводи не спростовують того факту, що мали місце події, про які зазначено в повідомленні про підозру від 14.02.2025 року.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність в діях підозрюваного ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, слідча суддя зазначає, що правильність кваліфікації дій особи, так само, як і наявність чи відсутність в її діях складу кримінального правопорушення, належність, допустимість та достатність доказів вирішується судом, а не слідчою суддею, в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку суду.

Відповідно до ст. 3 КПК України на стадії досудового розслідування до повноважень слідчого судді віднесено здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 ґрунтується на недостовірних та недопустимих доказах, слідча суддя виходить з того, що на стадії досудового розслідування, визнання доказів слідчим суддею недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті під час подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження.

Тобто, висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування.

Слідча суддя на цій стадії може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами.

Слідча суддя зазначає, що відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, і суд за результатами розгляду справи по суті за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, не позбавлений можливості оцінити таку якість зазначеного джерела доказів як допустимість.

Крім того, слідча суддя враховує правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра», як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчою суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Отже, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя дійшла висновку, що при перевірці доводів та обставин, на які посилається скаржник та його захисник, як на підстави для скасування повідомлення про підозру, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно вказували на непричетність ОСОБА_3 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру за ст. 336 КК України, відсутність достатніх підстав для підозри, тобто про їх необґрунтованість.

Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 14.02.2025 року відповідав вимогам ст. 277 КПК України та слідчою СВ ОСОБА_5 було дотримано вимоги ст. 278 КПК України щодо вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 .

Крім того, слідча суддя зазначає, що повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців, з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Слідча суддя вказує, що скаргу ОСОБА_3 подано суду 24 березня 2025 року, тобто до спливу двох місяців, з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом, оскільки кримінальне провадження не закрите та обвинувальний акт до суду не направлений, що суперечить вимогам п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України і ця обставина вже є самостійною підставою для відмови у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на повідомлення слідчої СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року за ст. 336 КК України, до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, п. 10 ч. 1 ст. 303, 304, 306, 307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідча суддя,

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на повідомлення про підозру від 14 лютого 2025 року слідчої СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000002 від 01.01.2024 року за ст. 336 КК України та її скасування, як не обгрунтованої та незаконної - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000002 від 01.01.2024 року.

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: