Справа №639/2102/25
Провадження №1-кс/639/423/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова Чижиченко Д.В., розглянувши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_1 про оскарження бездіяльності посадових осіб Харківської окружної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою від 25.03.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харків із скаргою на бездіяльність посадових осіб Харківської окружної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою від 25.03.2025 року.

Скарга обґрунтовується тим, що 25.03.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Харківської окружної прокуратури зі скаргою щодо невнесення відомостей до ЄРДР про злочин, який скоїв відносно неї громадянин ОСОБА_2 на території Харківського району Харківської області в порядку ст. 214 КПК України. Відомості за її заявою до ЄРДР не внесені та на теперішній час розслідування не розпочато. Просить визнати бездіяльність прокурора і зобов`язати компетентну особу Харківської окружної прокуратури внести відомості до ЄРДР за її заявою та розпочати розслідування, а також видати витяг з ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримала, просила задовольнити її повністю. Повідомила, що на території с/т «Вільха» Харківського району Харківської області (село Вільхівка) проти останньої було скоєно злочин з боку гр. ОСОБА_3 , який є володільцем дільниці № НОМЕР_1 с/т «Вільха». Вважає, що злочин має кваліфікацію хуліганство (ст. 296 КК України). Повідомила, що на її думку, противоправні дії ОСОБА_3 полягали в тому, що останній залив невідомою речовиною дерева, які ОСОБА_1 висадила на свої земельній ділянці, поруч із земельною ділянкою ОСОБА_4 . Також вказала, що на даний час незрозуміло, чи була завдана шкода деревам. ОСОБА_1 викликала поліцію по номеру «102», на виклик приїхав наряд «Липци-37». Майор поліції Бутенко В. прийняв у неї заяву про злочин і видав пам`ятку потерпілої. 25.03.2025 о 16:00 ОСОБА_1 приїхала до Харківської окружної прокуратури, щоб отримати витяг з ЄРДР про внесення відомостей за її заявою від 23.03.2025 року, однак черговий прокурор Мірзоєва Л.С., перевіривши по прізвищу реєстр, повідомила, що по даній заяві відсутнє відкрите кримінальне провадження. На думку ОСОБА_1 відомості по заяві від 23.03.2025 року внесені не були, чим, на думку ОСОБА_1 порушено вимоги ст. 214 КПК України, однак пам`ятку потерпілої їй надали, про що вона розписалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Звернувся до суду з письмовим клопотанням у якому просив у задоволенні скарги відмовити та проводити розгляд справи без участі прокурора. Повідомив, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 , безпосередньо до окружної прокуратури 25.03.2025 або в наближені дати не зверталась, відсутні процесуальні підстави для задоволення її скарги.

У відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.03.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Харківської окружної прокуратури зі скаргою щодо невнесення відомостей до ЄРДР про злочин, який скоїв відносно неї громадянин ОСОБА_2 на території Харківського району Харківської області в порядку ст. 214 КПК України, але відомості за даною заявою до ЄРДР не внесені та на теперішній час розслідування не розпочато.

Із копії скарги від 25.03.2025 встановлено, що на території с/т «Вільха» Харківського району Харківської області (село Вільхівка) на думку ОСОБА_1 було скоєно злочин з боку гр. ОСОБА_3 , який є володільцем дільниці № НОМЕР_1 с/т «Вільха». ОСОБА_1 вважає, що злочин має кваліфікацію хуліганство (ст. 296 КК України) у зв`язку із чим викликала поліцію по номеру «102», на виклик приїхав наряд «Липци-37». Майор поліції Бутенко В. прийняв у заяву про злочин і видав пам`ятку потерпілої. 25.03.2025 о 16:00 ОСОБА_1 приїхала до Харківської окружної прокуратури, щоб отримати витяг з ЄРДР про внесення відомостей за її заявою від 23.03.2025 року, однак черговий прокурор Мірзоєва Л.С., перевіривши по прізвищу реєстр, повідомила, що по даній заяві відсутнє відкрите кримінальне провадження. На думку ОСОБА_1 відомості по заяві від 23.03.2025 року внесені не були, чим, на думку останньої порушено вимоги ст. 214 КПК України.

Окрім того, із копії письмової відповіді Харківської окружної прокуратури вбачається, що 25.03.2025 ОСОБА_1 звернулась на особистому прийомі в окружній прокуратурі зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції №1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, яка полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей за її заявою від 23.03.2025, щодо вчинення хуліганських дій стосовно заявниці. Вказану скаргу окружною прокуратурою розглянуто та на адресу заявниці 01.04.2025 за вихідним номером 62-632-25 направлено письмову відповідь з відповідними роз`ясненнями, а саме: за фактом можливо хуліганських дій щодо ОСОБА_1 23.03.2025 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Вільхівка, СТ «Вільха», відділенням поліції № 1 ГУНП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області проводилась перевірка в рамках матеріалів ЖЕО №3254 від 23.03.2025. Вивченням вказаних матеріалів ЖЄО відділення поліції № 1 ГУНП Харківського РУП №'2 ГУНП в Харківській області окружною прокуратурою встановлено, що заява від 23.03.2025 не відповідала вимогам ст. 214 КПК України, оскільки не містила конкретних даних про вчинення за викладених обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КПК України. У зв`язку з чим, підстав для внесення прокурором до реєстру відомостей за матеріалами ЖЄО №3254 від 23.03.2025 за заявою від 23.03.2025 не встановлено. Таким чином, враховуючи той факт, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 , безпосередньо до окружної прокуратури 25.03.2025 або в наближені дати не зверталась, відсутні процесуальні підстави для задоволення її скарги.

Так, положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, - є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обов`язково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 , безпосередньо до окружної прокуратури 25.03.2025 або в наближені дати не зверталась, оскільки остання не надала суду підтвердження що нею подавалася або направлялася до Харківської окружної прокуратури заява про вчинення кримінального правопорушення, тому підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303-304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Харківської окружної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за її заявою від 25.03.2025 року відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 18.04.2025 року о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя Д.В. Чижиченко