Справа № 570/5551/24
Номер провадження 1-кс/570/668/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність сташого дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000237 від 03.08.2024 р.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 02.12.2024 р. про відмову ОСОБА_5 у залученні до кримінального провадження №0000237 від 03.08.2024 р., як потерпілого.

Скаргу обґрунтовує тим, що 18.06.2024 р. близько 10 год. ним було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, що містять ознаки злочину передбаченого ст. 190 КК України, а саме придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) вчинене ОСОБА_6 .

У поданій заяві йшлося про те, що 06.06.2024 р. близько 14 год. в с.Забороль відповідальними особами, а саме ОСОБА_7 начальником відділу земельних відносин Олександрійської ОТГ та сертифікованим інженером-землевпорядником (представником ФОП ОСОБА_8 проводилася перевірка та уточнення геодезичних меж суміжних земельних приватних ділянок за адресою: АДРЕСА_1 (власник ОСОБА_6 ) та АДРЕСА_2 (власник ОСОБА_3 ). Свідком вказаних подій також був присутній його знайомий ОСОБА_9 житель м.Здолбунів, який при необхідності може надати письмові пояснення та покази. Згідно процедури ОСОБА_3 та ОСОБА_6 надали для перевірки та ознайомлення наявні у них державні акти на приватизацію земельних ділянок за вказаними адресами. Він мав можливість ознайомитися з наданими документами ОСОБА_6 , які перевіряла ОСОБА_7 і виявив, що в заяві ОСОБА_6 від 2021 р. на отримання державного акту на приватизацію земельної ділянки за вказаною підроблено його особистий підпис як власника суміжної ділянки (така письмова згода є обов`язковою). Про підробку підпису він зразу усно заявив присутнім посадовим особам, після чого ОСОБА_6 вирвала документи з рук ОСОБА_7 та втекла на територію своєї земельної ділянки, не давши можливості закінчити звірку та перевірку наявних у неї документів на право власності. Підозрює, що і підписи інших власників суміжних земельних ділянок ОСОБА_6 підробила, так як перебуває з сусідами у неприязних стосунках.

На думку заявника, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України, а саме придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Наводить диспозицію ст. 190 КК України.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30.07.2024 р. за скаргою ОСОБА_3 у порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області суд зобов`язав уповноважену особу ВП №1 Рівненського РУП №1 невідкладно внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове слідство за заявою ОСОБА_3 від 18.06.2024 р. про вчинення кримінального правопорушення.

03.08.2024 р. відомості за вказаним фактом були внесені в ЄРДР та розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000237 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

13.09.2024 р. та 11.10.2024 р. заявником було подано клопотання про визнання його потерпілим у вказаному провадженні.

18.10.2024 р. дізнавач ОСОБА_10 особисто вручила йому постанови про відмову у клопотанні про проведення процесуальних дій. Зазначила, що згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. На дамку дізнавача, ОСОБА_3 немає підстав вважати, що завдано будь-якої шкоди.

На виконання ухвали Рівненського районного суду від 08.11.2024 р. про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 повторно звернувся з вимого визнати його потерпілим в даному кримінальному провадженні. Однак дізнавач ОСОБА_10 знову відмовила в задоволенні клопотання, аргументуючи повною відсутністю завданої йому шкоди, що суперечить фактичним даним та чинному законодавству (ст. 55 КПК України).

Вважає постанову винесеною за неповноти розслідування, невідповідності висновків слідчого , які викладені у постанові, фактичним обставинам кримінального провадження. Тому з даною постановою він не згодний та вважає, що її слід скасувати.

Крім того, оскаржуване рішення про відмову, винесене при відсутності мінімально необхідних слідчих дій для прийняття такого рішення:

-по справі щодо підробки документів до цього часу не призначено відповідну експертизу, а в його клопотанні про призначення такої почеркознавчої експертизи йому відмовлено;

-по справі дізнавачем не вилучено та не проведено огляд до цього часу документів з ознаками підробки;

-не допитувалися ключові свідки по справі для встановлення об`єктивної істини, в тому числі посадові особи працівники Олександрійської ОТГ, ДГК, присутній при події працівник поліції (дільничий офіцер громади), заявлені ним інші цивільні особи;

-особа, яка вчинила підробку документів допитана в якості свідка поверхнево, без з`ясування всіх обставин.

За півтора місяці розслідування між його двома клопотання про визнання потерпілим, як виявилося, жодних слідчих дій не проведено.

Наводить положення ст. 2 КПК України та стверджує, що діями ОСОБА_11 йому як громадянину спричинено і матеріальну і моральну шкоду.

Підробивши його підпис, ОСОБА_11 отримала право власності на суміжну ділянку та вчиняє тепер дії на перерозподіл меж за рахунок його частки. Це призвело до його звернень в органи місцевого самоврядування, землевпорядників, виклику та перевірки посадових осіб на безпосереднє місце події, залучення спеціалістів з відповідними геодезичним приладами для уточнення меж земельної ділянки. Відповідно і матеріальні витрати на оплату послуг.

Заявник стверджує, що в результаті таких шахрайських дій ОСОБА_11 несе системно матеріальні збитки. До встановлення істини по справі не може також вільно розпорядитися земельною ділянкою (частину продати) для отримання коштів на лікування.

Крім того, отримує негативні емоції внаслідок вже тривалого та умисного порушення вимог чинного законодавства зі сторони ОСОБА_11 , бо він є законослухняним громадянином і негативно сприймає порушення його особистих та майнових прав. Із ОСОБА_11 перебуває довгий час в неприязних стосунках, тому вважає її дії умисними, такими, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку, а відтак завдали йому моральної шкоди.

Наводить положення ст.ст.24, 55, 303, 304, 306, 307 КПК України та п. 33 рішення ЄСПЛ «Шмалько проти України» та п. 44 «Далбан проти Румунії», Рекомендації REC (2006) 8 Комітету Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14.06.2006 р.

Копію постанови про відмову у клопотанні про проведення процесуальних дій він отримав 03.12.2024 р.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просить її задовільнити.

Дізнавач СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки нею здійснюється досудове розслідування кримінального провадження у відповідності до КПК України, крім того виконуються вказівки прокурора.

Прокурор Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилася, згідно клопотання вх. ЕП 7128 від 11.12.2024р. просить розгляд скарги проводити без її участі та вважає, що скарга ОСОБА_3 на даний час є передчасною, тому просить її залишити без задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 03.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 02.12.2024 р. відмовлено ОСОБА_5 у залученні до кримінального провадження №0000237 від 03.08.2024 р. як потерпілого.

Ч.1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим та такі рішення можуть бути оскаржені особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Ч.1 ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Ч.3 цієї статті визначено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За змістом ч.5 ст. 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В оскаржуваній постанові старшого дізнавача ОСОБА_4 відмовлено « ОСОБА_5 » у залученні до кримінального провадження №0000237 від 03.08.2024 р., хоча як убачається з витягу з ЄРДР №0000237 від 03.08.2024 р. ПІБ потерпілого, заявника ОСОБА_3 , так само із клопотанням до старшого дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 27.11.2024 р. звертався ОСОБА_3 .

Крім того, оскаржувана постанова містить суперечливі висновки в мотивувальній частини, зокрема: «А тому, на даний час сукупність матеріалів, та проведених слідчих дій, на даний час, свідчать проте, що ОСОБА_13 завдано матеріальної, фізичної чи моральної шкоди. Наведені матеріали досудового розслідування, і наявні на даний час не дають підстав дійти висновку, що ОСОБА_5 завдано матеріальної, моральної, матеріальної шкоди, проте, у подальшому, будуть проводитися інші слідчі дії, що спрямовані на встановлення вищевказаного.»

Разом з тим, ОСОБА_3 вважає таку постанову протиправною, оскільки така винесена без будь яких на те підстав, визначених КПК України.

Аналіз положень ст. 55 КПК України дає підстави вважати, що для вирішення питання щодо процесуального статусу особи як потерпілої, необхідним є з`ясування чи заподіяно такій особі шкоди злочином та якої саме, моральної, фізичної чи майнової.

Вимоги до форми та змісту постанови наведені у ч.5 ст.110 КПК України. Так, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Зважаючи на встановлені КПК України вимоги, постанова має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати, зокрема обставинам, які є підставою для прийняття постанови, мотиви та їх обґрунтування з посиланням на положення КПК України, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Постанова старшого дізнавача не містить обгрунтованих підстав відмови у визнанні потерпілою, зокрема, всупереч положенням ст.110 КПК України, постанова старшого дізнавача не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів скаржника, зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

Старшим дізнавачем у постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що не було завдано шкоди.

В узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Згідно зі ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 55 Конституції України, статтями 1 та 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», статтями 2, 7, 9, 55, 303 -307, 369 -372, 376 КПК України, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови від 02.12.2024 р. старшого дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП ОСОБА_10 про відмову у клопотанні про визнання потерпілим ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000237 від 03.08.2024 р. - задовільнити.

Постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 від 02.12.2024 р. про відмову ОСОБА_5 у залученні до кримінального провадження №0000237 від 03.08.2024 р., як потерпілого, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено та оголошено 08 год. 35 хв. 13.12.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1