Справа № 461/1599/25
Провадження № 1-кс/461/1391/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

28.02.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Присліп Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, такого, що займається індивідуальною адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва №1133 від 11.01.2006, виданого Львівською обласною КДКА, інспектора з відділу кадрів КНП «Трускавецька міська лікарня» ТМР, інваліда ІІІ групи, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2011 р.н., військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 24.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

28.02.2025 слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19», із можливістю внесення застави у розмірі 190 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 575320 гривень та покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора суду за першим викликом; не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 24.01.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , який відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1133 від 11.01.2006 виданого Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Львівської області (надалі КДКА Львівської області), має право на заняття адвокатською діяльністю, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, 17.02.2025 близько 20:00 год. вимагав та 27.02.2025 о 08:25 год перебуваючи у приміщенні Дрогобицького міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки комунального підприємства Львівської обласної ради за адресою: площа Ринок, 25, у м. Дрогобич, Львівської області одержав від ОСОБА_8 для себе частину неправомірної вигоди у розмірі 7000 доларів США, що станом на 27.02.2025 за курсом Національного банку України становить 291473,00 грн, за здійснення ним впливу на прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, який згідно з приміткою до ст.369-2 КК України, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, позитивного рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 й ОСОБА_9 , та визначення місця проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_8 , що в свою чергу створить в подальшому підстави для отримання останнім права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією під час дії воєнного стану на території України, що мало місце за наступних обставин.

Так у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (надалі - Закон України) встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, та Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Поряд з цим, у відповідності до ст.23 Закону України встановлено підстави отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зокрема встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, а саме: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку; визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії); жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці; жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України; жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років; жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність та інше коло осіб визначене законом.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.01.2025 на консультацію до адвоката ОСОБА_5 (свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1133 від 11.01.2006 видане КДКА Львівської області) з метою отримання правової допомоги у вирішенні питання щодо розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході усного спілкування з ОСОБА_5 ОСОБА_8 стало відомо про те, що в разі прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позитивного рішення під час розгляду справи щодо розірвання шлюбу між ним та його законною дружиною щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_8 , останній отримає законні підстави для відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією під час дії воєнного стану на території України ( ч.1 п.4 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, 30.01.2025 близько 19:00 год. перебуваючи за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, м. Дрогобич, вул. Завальна, адвокат ОСОБА_5 висловив ОСОБА_8 протиправну вимогу щодо надання йому неправомірної вигоди в сумі 15 000 доларів США за здійснення впливу на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області для того, щоб останнім було прийняте позитивне рішення на користь ОСОБА_8 щодо розірвання шлюбу із законною дружиною та визначення місця проживання їх малолітньої дитини разом з ним, що в подальшому надає ОСОБА_8 правові підстави щодо отримання права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією під час дії на території України воєнного стану.

Надалі, діючи з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, адвокат ОСОБА_5 надав вказівки ОСОБА_8 щодо збору необхідних документів, які в подальшому повинні бути подані до суду, для підтвердження наявності в останнього правових підстав щодо розірвання шлюбу із законною дружиною. При цьому, адвокат ОСОБА_5 надав ОСОБА_8 чіткі вказівки, щодо змісту документів, які повинні бути подані в суд, зокрема останній зазначив, що ОСОБА_8 необхідно отримати довідку від сімейного лікаря (педіатра), а також заяву від рідної сестри, у яких йтиметься про невиконання біологічною матір`ю покладених на неї батьківських обов`язків, що в подальшому надасть суду зробити відповідні висновки про невиконання батьківського обов`язку його законною дружиною та прийняти рішення про позбавлення останньої батьківських прав, а також визначення місця проживання малолітньої дитини з ним, як одним із опікунів.

Так, 17.02.2025 у ході телефонної розмови ОСОБА_5 висловив вимогу ОСОБА_8 щодо здійснення грошового переказу в сумі 1211,20 грн на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , як оплату за судовий збір, щодо подання позовної заяви в інтересах останнього.

Цього ж дня, близько 20:00 год у ході особистої зустрічі адвокат ОСОБА_5 висловив повторну вимогу ОСОБА_8 щодо надання йому неправомірної вигоди, однак в розмірі 14 000 доларів США, за здійснення впливу на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, за прийняття позитивного рішення на користь ОСОБА_8 , щодо визначення місця проживання його малолітньої дитини з батьком, при цьому повідомивши ОСОБА_8 , що для того, щоб позовна заява була подана в суд та взята суддею до уваги, йому необхідно надати останньому половину раніше озвученої суми, тобто 7000 доларів США.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на суддю Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, адвокат ОСОБА_5 , який відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1133 від 11.01.2006 виданого Львівською обласною КДКА, має право на заняття адвокатською діяльністю, надаючи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе 17.02.2025 близько 20:00 год. вимагав, та 27.02.2025 о 08:25 год перебуваючи у приміщенні Дрогобицького міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки комунального підприємства Львівської обласної ради за адресою площа Ринок, 25, у м. Дрогобич, Львівської області, одержав від ОСОБА_8 для себе частину неправомірної вигоди у розмірі 7000 доларів США, що станом на 27.02.2025 за курсом Національного банку України становить 291473,00 грн, за здійснення ним впливу на прийняття суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, який згідно з приміткою до ст.369-2 КК України, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, позитивного рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_8 , що в свою чергу надасть останньому правові підстави для отримання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією під час дії воєнного стану на території України, після чого протиправну діяльність ОСОБА_5 було припинено, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

27.02.2025 ОСОБА_5 відповідно до ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Водночас, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами УСБУ у Львівській області, згідно яких в діях ОСОБА_5 , виявлено ознаки вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 27.01.2025, 10.02.2025, 17.02.2025, 18.02.2025; протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 від 27.02.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

У ході досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме про можливість підозрюваного:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Окрім цього, ОСОБА_5 здійснює свою адвокатську діяльність з 2006 року, має стійкі соціальні зв`язки, що в подальшому перешкодить проведенню об`єктивного, швидкого та неупередженого досудового розслідування, встановлення об`єктивної істини, та виконання завдань передбачених КПК України.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всіх причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення, перевіряється можлива причетність інших осіб).

Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, останній будучи адвокатом, достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких повинно було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з невстановленими зазначеними вищеособами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останньому допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.

- незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні, що виражається у тому, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу, шляхом підкупу, примусу, погроз, у тому числі із застосуванням насильства, з метою зміни або відмови їх від показів. Відтак, обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, призведе до забезпечення конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно завуальованого спілкування в телефонних розмовах з використанням месенджерів, які неможливо відслідкувати гласними засобами контролю.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що полягає в тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, а також продовжити вчинення даного кримінального правопорушення. Ураховуючи те, що зазначений вище злочин вчинявся ОСОБА_5 з корисливих мотивів, метою яких було неправомірне одержання грошових коштів, обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу більш м`якого ніж тримання під вартою, призведе до вчинення останнім інших кримінальних правопорушень, пов`язаних із впливом на посадових осіб.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, зокрема, шляхом підкупу, впливати на свідків та заявника у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст.183 КПК України, заборон для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Крім того, при визначені суми застави відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить врахувати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно та з корисливих мотивів, пов`язане з вимаганням неправомірної вигоди в сумі 14000 доларів США та одержанням неправомірної вигоди в сумі 7000 доларів США (еквівалент 291473, 00 грн), відпрацюванням слідством інших епізодів злочинної діяльності останнього, пов`язаних з вимаганням неправомірної вигоди.

У даному кримінальному провадженні наявність виключності випадку обумовлена тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 набуло значного суспільного резонансу, оскільки відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених умисно, з корисливих мотивів та з кінцевою метою отримання права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією під час дії воєнного стану на території України, що мало місце за вищенаведених обставин, та пов`язано із вимаганням неправомірної вигоди. Також, необхідно врахувати матеріальний стан ОСОБА_5 , зокрема, те що він займається адвокатською діяльністю та згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває наступне майно: квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06); земельна ділянка з кадастром номером :04:000:0034 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); земельна ділянка з кадастром номером :01:013:0013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); житловий будинок АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255).

Окрім цього, під час затримання ОСОБА_5 в порядку статті 208 КПК України в останнього вилучено його особисті кошти в сумі 1770 гривень, 1844 доларів США, 140 Євро, 8 500 чеських крон.

За таких обставин, на думку сторони обвинувачення розмір застави ОСОБА_5 , з урахуванням виключності випадку та матеріального стану підозрюваного, необхідно встановити у розмірі не менше 190 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказала, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, а у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у розмірі до 100000 грн. Вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_5 , можливо у його діях є склад іншого кримінального правопорушення. Також органом досудового розслідування недоведені ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного. Просить слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 має позитивні характеризуючі дані, хворіє, в 2021 році переніс інсульт, має ІІІ групу інвалідності, а під час затримання йому було двічі викликано швидку медичну допомогу, у зв`язку з підвищенням артеріального тиску.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшити наполовину розмір застави, про який просить слідчий у клопотанні. Зазначив, що вважає необґрунтованою підозру, оскільки умислу на отримання неправомірної вигоди у нього не було, він лише надавав консультації, гроші він отримав за зроблену ним роботу. Просить врахувати його незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим під час його затримання було викликано двічі швидку допомогу, та перебування в нього на утриманні матері, якій 89 років.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.02.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий о 08 годині 28 хвилин 27.02.2025, в порядку ст.208 КПК України.

27.02.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 24.01.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за №0000026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України;

- рапортом старшого оперуповноваженого в ОВС 2 відділу ГВ ЗНД Управління СБУ у Львівській області від 23.01.2025 про виявлення кримінального правопорушення;

- заявою ОСОБА_8 від 23.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 27.01.2025;

- протоколами додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 10.02.2025, 17.02.2025, 18.02.2025, 27.02.2025;

- заявою ОСОБА_8 від 17.02.2025;

- протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 19.02.2025;

- протоколом затримання особи ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 27.02.2025.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо застосування заявленого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, та вирішуючи питання про існування передбачених ст.177 КПК України ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Аналогічне положення містить ст.12 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ж положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Про факт існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа буде вдаватись до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про достатньо високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може ухилитися від органу досудового розслідування та суду, так як злочин, який йому інкримінується, є тяжким кримінальним правопорушенням, у разі доведення винуватості підозрюваному може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. Будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ризик переховування оцінюється з врахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

У даному випадку ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, з вищою освітою, займається індивідуальною адвокатською діяльністю, є інспектором з відділу кадрів КНП «Трускавецька міська лікарня» ТМР, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2011 р.н., та матір, якій 89 років.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлено всіх причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення, перевіряється можлива причетність інших осіб).

Ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 , будучи адвокатом, достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких повинен був бути реалізований злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку.

На думку слідчого судді існує ризик, передбачений п3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що полягає у тому, що отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних, даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз, з метою зміни або відмови їх від показів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначених ст.615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК).

Слідчий суддя приходить до переконання, що існує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, а також продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи те, що зазначений вище злочин вчинявся останнім з корисливих мотивів, метою якого було неправомірне одержання грошових коштів.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК, що дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваного запобіжний захід.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що в судовому засіданні прокурором не доведено недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заявлені ризики очевидно існують, однак слідчим суддею не встановлено, що їх ступінь є настільки високим, щоб позбавляти підозрюваного волі на даному етапі досудового розслідування.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, якому станом на день розгляду клопотання виповнилося 58 років, те, що такий має постійне місце проживання, з вищою освітою, займається індивідуальною адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва №1133 від 11.01.2006, виданого Львівською обласною КДКА, є інспектором з відділу кадрів КНП «Трускавецька міська лікарня» ТМР, позитивно характеризується за місцем роботи, є інвалідом ІІІ групи, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , 2011 р.н., та матір, якій 89 років, військовозобов`язаний, раніше не судимий.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відтак, з врахуванням вищевказаних обставин, зважаючи на принцип пропорційності та співмірності, слідчий суддя вважає, що запобігти заявленим ризикам, можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді застави.

Застава як запобіжний захід має середній рівень суворості та з урахуванням встановлених обставин може повною мірою запобігти існуючим ризикам кримінального провадження без надмірного обмеження свободи підозрюваного.

При вирішенні питання про розмір застави, який необхідно визначити ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає наступне.

Так, інкримінований підозрюваному злочин, передбачений ч.3 ст.369-2 КК України, є тяжким злочином.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, абз.2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

На переконання слідчого судді, розмір застави, про який слідчий та прокурор просять у клопотанні, є занадто непомірним для підозрюваного, та підлягає зменшенню з огляду на те, що органом досудового розслідування визначений розмір застави в розмірі 190 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 575320 грн жодними доказами, що стосуються наявності таких коштів в підозрюваного чи його родичів не обґрунтований.

При цьому, слідчий суддя враховує те, що підозрюваний займається індивідуальною адвокатською діяльністю, є інспектором з відділу кадрів КНП «Трускавецька міська лікарня» ТМР, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності такого перебуває нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06); земельна ділянка з кадастром номером :04:000:0034 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); земельна ділянка з кадастром номером :01:013:0013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255); житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 255), та вважає, що достатньою для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків буде застава у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На погляд слідчого судді, застава у вказаному розмірі буде визначатися саме тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, у випадку ухилення від слідства та суду та/або порушення встановлених обов`язків, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб присікти у підозрюваного бажання сховатися, перешкоди слідству, знищити чи приховати речові докази, впливати на свідків чи не виконувати процесуальні обов`язки.

Одночасно, враховуючи доведені прокурором обставини, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень (триста дві тисячі вісімсот гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 28.04.2025:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду UA0000757 , банк ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, одержувач ТУ ДСА України у Львівській області.

Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, у тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному та попередити заставодавця, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Про застосування запобіжного заходу повідомити Раду адвокатів Львівської області Національної асоціації адвокатів України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 04.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1