Провадження № 11-кп/4808/101/25
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26.12.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 4 ст. 189 КК України (КК) та,

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

Суд продовжив обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23.02.2025, виходячи з того, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України (КПК), а застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

2. Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 :

2.1. Дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 189 та ст. 186 КК неправильно, його дії належить кваліфікувати за ст. 355 КК;

2.2. Обвинувачений в іншому кримінальному провадженні є потерпілим, тримання під вартою перешкоджатиме реалізації його прав як потерпілого;

2.3. Ризики, які передбачені ст. 177 КПК, вважає необґрунтованими та недоведеними. Посилається на порушення місцевим судом ст. 177, 132, 178 КПК України;

2.4. Зі сторони потерпілої відсутні будь-які претензії, обвинувачений примирився з нею. В обвинуваченого є нова сім`я та вагітна дружина, а відтак міцні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання у м. Бурштин. Обвинувачений визнає свою вину у примушуванні потерпілої до виконання цивільно-правових зобов`язань.

2.5. Мало місце порушення ст. 2 КПК України, оскільки обрання такого суворого запобіжного заходу як тримання під вартою у справі щодо вирішення сімейно-побутових питань не відповідає поняттю «належна судова процедура»;

2.6. При оцінці ризиків за ст. 177 КПК України слід було взяти до уваги, що об`єктом злочинних посягань є майно спільної власності подружжя, і оцінити ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення як низький;

2.7. Посилається на наявний у матеріалах справи висновок судово-медичної експертизи про відсутність у потерпілої тілесних ушкоджень, як доказ низького ступеню ризику обвинуваченого впливати на потерпілу.

Враховуючи наведені обставини, просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

3. Провадження в апеляційному суді.

3.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисники підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

3.2. Прокурор заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання законних підстав для утримання особи під вартою на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1. ст. 183 КПК України).

4.2. Обґрунтованість обвинувачення.

Оцінка обгрунтованості обвинувачення та кваліфікації дій обвинуваченого (ч. 2 ст. 422-1 КПК) поза компетенцією апеляційного суду. З цих мотивів відповідні доводи сторони захисту апеляційний суд до уваги брати не може.

4.3. Щодо ризиків і можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинуваченому поставлено в вину вчинення тяжкого (ч. 4 ст. 186 КК України) та особливо тяжкого (ч. 4 ст. 189 КК України) злочинів, покарання за які - позбавлення волі від семи до десяти років та від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна відповідно.

Ймовірність такого тяжкого покарання може сприяти виникненню намірів переховуватися від суду.

Наведені обставини свідчать про наявність реальних ризиків переховування від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, як слідує з судових рішень, щодо нього в іншому кримінальному провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, 17.04.2024 він був звільнений з-під варти під заставу в 605600 грн, однак уже 19.04.2024 вчинив інкриміновані йому дії. Рішення суду не визначати заставу має обгрунтування в матеріалах провадження.

Це свідчить про високу ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК) і про те, що більш м`які запобіжні заходи результату не дають.

Заява про загрозу життю обвинуваченого з боку інших осіб не має підтвердження в матеріалах провадження.

Апеляційний суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого ще не вийшло за межі розумних строків за умов оперативного завершення розгляду.

5. Висновки

Суд першої інстанції врахував усі необхідні обставини цього провадження, дані про особу обвинуваченого і прийняв законне, обгрунтоване та належно вмотивоване рішення.

Тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26.12.2024 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_10