Справа № 173/103/25
Номер провадження1-кп/173/104/2025
В И Р О К

іменем України

16 січня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному порядку обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 02.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені фактичні обставини кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

27 грудня 2024 року приблизно о 15:30 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де також в цей час перебувала потерпіла ОСОБА_4 , з якою вони перебувають у сімейних відносинах як особи, які спільно проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Так, у вказаний день та час ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив сварку з потерпілою, під час якої у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення останній легких тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне спричинення легких тілесних ушкоджень, діючи умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, наблизився до потерпілої ОСОБА_4 , яка в цей час стояла спиною до ОСОБА_3 , взяв її своєю рукою ззаду за потилицю та штовхнув останню, тримаючи її за голову, вдаривши об дерев`яні одвірки міжкімнатних дверей. Від вказаного удару потерпіла впала на бік на підлогу. У подальшому ОСОБА_3 сів на ОСОБА_4 зверху та, тримаючи останню у районі горла, почав її душити обома руками. Після цього ОСОБА_3 припинив свої неправомірні дії та відійшов від потерпілої.

Після чого, у той же день та час, перебуваючи у залі вище вказаної квартири, ОСОБА_3 підійшов до потерпілої упритул та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, штовхнув її обома руками, внаслідок чого потерпіла втратила координацію рухів та, падаючи на підлогу, вдарилась потиличною частиною голови об дерев`яну тумбу.

У результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_3 , відповідно до висновку експерта № 23-Е від 08.01.2025 року, потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця та саден на голові, садна на шиї, які згідно п.п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, яке передбачене ч. 1 ст. 394 КПК України, та у присутності захисника ОСОБА_5 надав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Ухвалою суду від 14 січня 2025 року за клопотанням прокурора відповідно до вимог ст. 381, 382 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю, дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст. 65-67 КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є пенсіонером за віком, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, судом враховано, що обвинувачений є пенсіонером та інші види покарання зазначені в ч. 1 ст. 125 КК України, а саме громадські та виправні роботи до нього не можуть бути застосовані за приписами ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 57 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381-383, 394, 395 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили стосовно ОСОБА_3 не обирати.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1