Справа № 931/402/24
Провадження № 1-кп/931/61/24
У Х В А Л А
09 грудня 2024 року сел. Локачі
Локачинський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
особи, стосовно якої подано клопотання, ОСОБА_4 ,
законного представника - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
представника Служби у справах дітей Затурцівської сільської ради Волинської області - ОСОБА_7 ,
представника СЮП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - ОСОБА_8 ,
за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,
07 квітня 2024 року орієнтовно о 16 год. 40 хв. неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія на право керування мотоциклом марки «LIFAN LF175-2E», транзитний номерний знак « НОМЕР_1 », керуючи вищевказаним мотоциклом та рухаючись автодорогою Н-22 сполученням «Устилуг-Рівне», а саме: по вул. Липинського у с. Затурці Володимирського району, в напрямку до міста Володимира, неподалік будинку № 55, проявив безпечність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, під час випередження попутного автомобіля, із правої сторони, не дотримався безпечного інтервалу та виїхав на праве, по ходу свого руху, узбіччя і допустив зіткнення передньою частиною мотоцикла у задню частину припаркованого автомобіля марки «CHEVROLET NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки ««LIFAN LF175-2E», транзитний номерний знак « НОМЕР_1 », неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком експерта №39 від 06.05.2024 року Володимирського міжрайонного відділення Волинського обласного бюро судово-медичних експертиз, отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому передньої стінки верхньої щелепи, лобного відростка верхньої щелепи, перелому кісток носа, забійної рани носа, підшкірної гематоми повік, субкон`юктивального крововиливу обох очей, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення неповнолітнім водієм ОСОБА_4 вимог п. 2.1 а), п. 2.3 б), п. 2.9 а), п. 10.1, п. 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме:
п. 2.1 а) - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
п. 2.3 б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення ватажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керуванням цим засобом у дорозі;
п. 2.9 а) - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п.13.3 - під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Такими своїми необережними діями неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У судовому засіданні прокурор підтримала вимоги, викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру і просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді застереження, зокрема, роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_4 наслідки його протиправних дій, оголосити осуд за ці дії, та передати неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері - ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття з метою забезпечення останньою постійного контролю за неповнолітнім.
Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю та показав, що 07 квітня 2024 року перебував на день народженні у товариша, в тому числі і з ОСОБА_9 , де вони вживали алкогольні напої. В ході святкування він вирішив проїхатися на мотоциклі, керувати яким його навчав його дід, для чого пішов за місцем проживання свого діда в с. Маньків, де знаходився транспортний засіб, та, не питаючи ні у кого дозволу, взяв мотоцикл марки «LIFAN LF175-2E», після чого вони з ОСОБА_9 їздили вказаним мотоциклом, під його керуванням. Обставин ДТП чітко не пам`ятає, зазначає, що не має посвідчення водія. У вчиненому щиро розкаюється. Не заперечив щодо застосування до нього примусових заходів виховного характеру.
Захисник неповнолітнього ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що наявні всі підстави для застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, позаяк на момент вчинення діяння він не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що провела з сином виховну бесіду, він розкаюється у вчиненому, не заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та передання сина - ОСОБА_4 під її нагляд до досягнення ним повноліття з метою забезпечення постійного контролю за його поведінкою.
У судовому засіданні 11.11.2024 року неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 показав, що 07 квітня 2024 року вони разом з ОСОБА_4 перебували на дні народження в товариша, вживали алкогольні напої. В ході свята ОСОБА_4 взяв мотоцикл та вони їздили вказаним транспортним засобом, під керуванням ОСОБА_4 , із середньою швидкістю. При цьому вони були без мотошоломів. Зазначає, що ОСОБА_4 вневнено керував мотоциклом. Однак, на автодорозі в с.Затурці, в напрямку м. Володимир, не впорався з керуванням і допустив зіткнення з припаркованим автомобілем, внаслідок чого вони отримали тілесні ушкодження. Вказує, що вони з ОСОБА_4 перебували та перебувають у дружніх відносинах, останній просив у нього вибачення за скоєне.
Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 у судовому засіданні 11.11.2024 року зазначила, що вони не мають претензій до ОСОБА_4 , не заперечує щодо застосування до нього примусових заходів виховного характеру.
Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, підтверджується також:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.04.2024 року з схемою місця ДТП та фототаблицями (а.к п. 73-87);
- договором купівлі-продажу мотоцикла марки «LIFAN LF175-2E» на ім`я ОСОБА_11 (а.к.п. 88);
- висновком експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/103-24/5003-ІТ від 22.05.2024 року, з фототаблицями (а.к.п. 93-96);
- висновком судово-медичної експертизи №38 від 03.05.2024 року, відповідно до якої у ОСОБА_4 виявлено середньої тяжкості тілесні ушкодження, а в крові 1,3% етилового алкоголю (а.к п. 98-100);
- висновком судово-медичної експертизи №39 від 06.05.2024 року, відповідно до якої у ОСОБА_9 виявлено середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.к.п. 101, 102);
- протоколом огляду відеозапису з камери спостереження, на якому зафіксовано момент ДТП, з долученим DVD-R диском та фототаблицями (а.к.п. 103-107).
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.
Згідно з ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією його паспорта (а.к.п.118), тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння - 07 квітня 2024 року, він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність.
Частиною першою ст. 498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.
Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст.105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:
2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;
3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;
4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;
5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Частиною третьою ст. 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Відповідно до ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:
1) чи мало місце суспільно-небезпечне діяння;
2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;
3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України).
Враховуючи встановлені судом фактичні обставини, суд приходить до висновку про те, що мало місце суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, і що його вчинив неповнолітній ОСОБА_4 у віці 15 років, тобто до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, тому до нього слід застосувати примусові заходи виховного характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
З досліджених судом даних про особу неповнолітнього ОСОБА_4 встановлено, що він є учнем 11 класу Закладу загальної середньої освіти "Маньківський ліцей" Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, за місцем навчання характеризується позитивно (а.к.п. 114), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п. 117).
З урахуванням наведеного, всіх обставин справи, особи неповнолітнього ОСОБА_4 , який на даний час проживає з матір`ю - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де з 19.05.2008 року по даний час зареєстрований (а.к.п.137, 138), за місцем проживання характеризується позитивно (а.к.п.139), свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, визнав, у вчиненому розкаюється, вчинив суспільно-небезпечне діяння з необережності у віці 15 років, не досягнувши віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, враховуючи суспільну небезпечність та наслідки діяння, його ставлення до вчиненого, а також беручи до уваги думку його законного представника, потерпілого та законного представника потерпілого, представників сектору ювенальної превенції Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та Служби у справах дітей Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області, які не заперечували щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, зазначених прокурором, суд приходить до висновку, що позитивний результат у перевихованні неповнолітнього ОСОБА_4 можливо досягнути шляхом застосування до нього таких заходів виховного впливу як застереження та передача під нагляд матері.
Процесуальні витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи у сумі 6058,24 грн підлягають віднесенню на рахунок держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.04.2024 року на мотоцикл LIFAN LF175-2E», транзитний номерний знак « НОМЕР_1 », необхідно скасувати.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст.100, 126, 498, 500, 501 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд
Визнати доведеним, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинив суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння.
На підставі ч.2 ст.105 КК України застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , примусові заходи виховного характеру у виді:
- застереження, оголосивши йому осуд за ці дії, та роз`яснивши неповнолітньому ОСОБА_4 наслідки його протиправних дій, а саме: спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження в зв`язку з порушенням правил безпеки дорожнього руху;
- передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері - ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття.
Судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи у сумі 6058,24 грн віднести на рахунок держави.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.04.2024 року на мотоцикл марки «LIFAN LF175-2E», транзитний номерний знак « НОМЕР_1 », скасувати.
- мотоцикл марки «LIFAN LF175-2E», транзитний номерний знак « НОМЕР_1 », що зберігається на майданчику зберігання транспортних засобів СПД №1 (сел.Локачі) Володимирського РВП ГУНП в Волинській області, - повернути законному володільцю - ОСОБА_11 ;
- автомобіль марки «CHEVROLET NUBIRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно з розпискою, переданий власнику ОСОБА_12 , - залишити в його володінні.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1