Єдиний унікальний номер: 379/314/25
Провадження № 1-кп/379/40/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження №0000030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.02.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Тараща Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

06 лютого 2025 року близько 12 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 перебував у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де він тимчасово проживав у своєї баби ОСОБА_5 та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 .. Відразу після цього реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 , діючи умисно, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», в умовах воєнного стану, з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з непрацюючої пічки, таємно викрав належні ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 17500 гривень. Після цього, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку, у розмірі 17500 гривень.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та надав показання про те, що 06 лютого 2025 року близько 12 год. Він, перебуваючи у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де він тимчасово проживав у своєї баби ОСОБА_5 , умисно викрав належні ОСОБА_5 кошти в сумі 17500 грн., після чого використав частину для придбання продуктів харчування, тютюнових виробів та алкогольних напоїв. Решту в сумі 8000 грн. він добровільно видав, після того, як ОСОБА_5 виявила крадіжку і йому подзвонили працівники поліції. Про те, що на території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» він знав та розуміє, що вчинив крадіжку в умовах воєнного стану. У скоєному щиро кається. Завдану майнову шкоду потерпілій він частково відшкодував - повернув 8000,00 грн., залишок в сумі 9500 грн. зобов`язується повернути з найближчої зарплати. На даний час офіційно працевлаштуватись він не зміг, оскільки в м. Тараща не знайшов роботу за своїм фахом, працює неофіційно. Вибачався перед потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 вибачився перед нею та повернув їй 8000 грн.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України суд вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» визначено, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) «Девеер проти Бельгії» (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_7 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відтак, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

3. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Кримінальний кодекс України, частина 4 стаття 185: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, на 30 діб із подальшим продовженням воєнного стану на 30 днів відповідно до Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024.

Відтак, дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

5. Мотиви призначення покарання

Прокурор в судовому засіданні просила призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Потерпіла зазначила, що суворого покарання для ОСОБА_7 не хоче, просила не позбавляти волі обвинуваченого, щоб він мав можливість працевлаштуватись та повністю відшкодувати завдану їй шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 , повністю визнаючи себе винуватим у скоєному злочині, каявся та вибачився перед потерпілою за вчинене, просив його суворо не карати.

За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд згідно ст. 65 КК України враховує межі, установлені санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; за формою вини умисним; ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у повному визнанні винуватості; особу винного, який раніше не судимий, має базову загальну середню освіту, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має. Судом враховується наявність однієї пом`якшуючої і однієї обтяжуючої покарання обвинуваченого обставин. Також судом враховується добровільна видача ОСОБА_9 8000 грн. - частина з викрадених ним коштів та позиція потерпілої щодо покарання обвинуваченого.

Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складеною Білоцерківським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області від 13.03.2025, ризик вчинення ОСОБА_9 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; рівень ризику його небезпеки для суспільства низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, у разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, доцільно покласти на нього обов`язки, передбачені п. 2, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Санкцією частини 4 статті 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_7 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69 чи 69-1 КК України суд не вбачає.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 18.02.2025 в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 24.04.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи клопотання прокурора та позицію учасників кримінального провадження, суд не вбачає підстав для зміни цього запобіжного до набрання вироком законної сили.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_5 завдана майнова шкода у розмірі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, з яких ОСОБА_4 добровільно було видано 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок. Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 318, 322, 349, 368, 371, ч.2,3 ст. 373, 374, 376, 392-395, КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити попередній особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків: прибувати до ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області або суду за першим викликом у визначені місце, дату і час; не відлучатися з території Таращанської територіальної громади Білоцерківського району Київської області, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання - зі строком дії обов`язків до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ грошові кошти в сумі 8000 гривень, а саме купюри номіналом: 1000 грн. (АЛ2312496), 1000 грн. (ВТ7664792), 1000 грн. (ГР7268238), 1000 грн. (БР8229160), 1000 грн. (ЯБ9732419), 1000 грн. (ВУ2405904), 500 грн. (ББ9383934), 500 грн. (ВТ6486557), 500 грн. (ХА7920691), 500 грн. (ЄВ5864636) після набрання вироком законної сили залишити власнику - потерпілій ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з обмеженнями, передбаченими ч. 2 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини в порядку ч. 15 ст. 615 КПК України вручити обвинуваченому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Вирок проголошено 14.03.2025 негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Головуючий

суддя Таращанського районного суду

Київської області ОСОБА_10