Справа № 127/7316/25
Провадження № 1-кс/127/3235/25
У Х В А Л А

Іменем України

07 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Обідне, Немирівського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 07.03.2025 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000437 від 24.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В межах даного кримінального провадження 06.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 7 років та під загрозою суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний можливо діяв у співучасті з іншими особами, у тому числі не встановлено місце перебування інших осіб, а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати на свідків, інших причетних осіб, тобто наявні ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

На підставі викладеного, слідчий, з погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати до підозрюваного запобіжних захід у вигляді домашнього арешту, або ж визначити заставу в межах визначених ст. 182 КПК України.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000437, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000437 від 24.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та подальший збут вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам, визначеним п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, та Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, достовірно знаючи про те, що вогнепальна зброя та бойові припаси є предметами, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, придбав у невстановлений у ході проведення досудового розслідування спосіб, час та місці вогнепальну зброю, а саме: автомат конструкції Калашникова «АКС-74», № НОМЕР_1 , калібру 5,45 мм, 1982 року виготовлення, виробництва СРСР, автомат конструкції Калашникова «АК-74», № НОМЕР_2 , калібру 5,45 мм, автомат конструкції Калашникова «АК-74», № НОМЕР_3 , калібру 5,45 мм та бойові припаси у кількості 1043 шт. калібру 5,45 мм.

Усвідомлюючи, що зазначені автомати є вогнепальною зброєю, а набої бойовими припасами, діючи всупереч вищезазначеним вимогам чинного законодавства, розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_4 зберігав їх у своєму домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у лютому 2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області запропонував ОСОБА_7 , придбати у нього вогнепальну зброю та бойові припаси загальною вартістю 4100 доларів США.

Надалі, 05.03.2025 близько 20 години 05 хвилини ОСОБА_4 , діючи на виконання попередніх домовленостей про збут вогнепальної зброї та бойових припасів, перебуваючи на паркувальному майданчику поблизу кафе «Гендель Plaza», що знаходиться в смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, незаконно збув ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів автомат конструкції Калашникова «АКС-74», № НОМЕР_1 , калібру 5,45 мм, 1982 року виготовлення, виробництва СРСР, автомат конструкції Калашникова «АК-74», № НОМЕР_2 , калібру 5,45 мм, автомат конструкції Калашникова «АК-74», № НОМЕР_3 , калібру 5,45 мм та бойові припаси у кількості 1043 шт. калібру 5,45 мм, за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 4100 доларів США, що згідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України, станом на 05.03.2025 становило 170 470 гривень, після чого ОСОБА_4 був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів.

05 березня 2025 року о 20 год. 57 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000437 від 24.02.2025; протоколу допиту свідка; протоколу огляду, виготовлення, ідентифікації та вручення імітаційних засобів; протоколу обшуку; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.03.2025; протоколу контролю за вчинення злочину; повідомлення про підозру від 06.03.2025; висновку експерта №СЕ-19/102-25/5080-БЛ від 06.03.2025, інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 236 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване та постійне місце проживання, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулися до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, однак на думку слідчого судді такий розмір застави для підозрюваного є необґрунтований та може бути непомірним, разом з тим, ні слідчим у клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не зазначено у чому ж полягає виключність випадку визначення підозрюваному застави, яка перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, надаючи оцінку обставинам вчиненого кримінального правопорушення та враховуючи особу підозрюваного слідчий суддя вважає, що визначення застави навіть у максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України (242240,00 грн.), є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, про які зазначено вище.

Як уже зазначалося, 06 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Загальновідомим є те, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який до триває до цього часу.

В той час, коли Українські захисники та захисниці, Збройні Сили України та добровольці стали на захист незалежності нашої держави і гідно боронять Україну, керівництво держави та населення усіма силами та можливостями забезпечують оборонців усім необхідним в тому числі зброєю та боєприпасами, інша частина «діячів», з метою власного збагачення, здійснює продаж вогнепальної зброї та боєприпасів в невідомих цілях, необхідність в яких є на фронті, що є вкрай небезпечним явищем, коли країна перебуває в умовах війни.

Як уже зазначалося, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

На думку слідчого судді обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідком якого є продаж вогнепальної зброї та боєприпасів в невідомих цілях, необхідність в яких є на фронті, слід кваліфікувати як виключний випадок, коли застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, оскільки застава - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, а застава у розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (як просив прокурор) може бути завідомо непомірною для підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 20:57 год. 03 травня 2025 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 03 травня 2025 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (Вінницька область, Вінницький район, смт Вороновиця), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утриматись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя