Справа № 362/6566/23
Провадження № 1-кп/362/300/24
ВИРОК

Іменем України

13.12.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представників потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

цивільного позивача ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача (АТ Страхова компанія «ІНГО») - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003050 від 19.06.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Снігурівка Миколаївської області, українець, громадянин України, одружений, освіта середня, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

18.06.2023 близько 15:40 год. водій ОСОБА_11 керував транспортним засобом марки «LEXUS IS 200», д.н.з. НОМЕР_1 , у світлу пору доби та рухався на 61 км. + 300 м. автодороги М-05 «Київ - Одеса» у напрямку м. Біла Церква Київської області у лівій смузі руху та, здійснюючи маневр обгону автомобіля «DAF XF 105.460», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом «Shmitz», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 , виїхав на розділову смугу, не врахував дорожню обстановку, відволікся від керування, повернув кермо праворуч та допустив зіткнення з вказаним автомобілем, який після зіткнення змістився праворуч у праву смугу, де допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_14 , який рухався у попутному напрямку. У результаті зіткнення автомобіль «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_4 , став некерованим та у стані бокового заносу виїхав правою боковою частиною на зустрічну смугу, де сталося зіткнення з автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у напрямку м. Києва. У цей час автомобіль «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_15 , який рухався у попутному напрямку з автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_5 , з метою уникнення зіткнення з автомобілем «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_4 , здійснив з`їзд в кювет.

Таким чином водій ОСОБА_11 порушив п. 1.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил а також бути взаємно ввічливими», п. 2.3б Правил дорожнього руху України, де вказано, що «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 2.3д Правил дорожнього руху України, де вказано, що «Водій не повинен створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 10.3 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобом, що рухаються в попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він має намір перестроїтись», п. 13.1 Правил дорожнього руху України, де вказано, що «Водій залежно від швидкості руху дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого підтаранного вивиху лівої ступні, перелому таранної кістки ліворуч, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більше ніж 3 тижні, а пасажир автомобіля «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_7 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більше ніж 3 тижні, а всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_11 вимог п. п. 1.3, 2.3б, 2.3д, 10.1, 10.3, 13.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді спричинення потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_11 визнав себе винуватим у скоєнні цього правопорушення. Він повністю погодилася з обставинами, які викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, обставин скоєння цього ДТП. Пояснив, що того дня, 18.06.2023, близько 16:00 год. він рухався по а/д «Київ - Одеса» в напрямку м. Біла Церква на автомобілі Лексус у лівій смузі для руху зі швидкістю приблизно 140 км/год. Попереду автомобілів не було, дорожнє покриття було сухе. Вирішив здійснити випередження автомобіля «DAF XF 105.460» і у цей момент побачив, що назустріч йому рухається інший автомобіль. Щоб уникнути лобового зіткнення він намагався розминутися з тим автомобілем, почав зміщатись вправо, під час цього маневру зачепив переднє колесо фури своїм переднім колесом, після чого його автомобіль став некерованим з подальшим виїздом за межі проїзної частини дороги. Надалі на місце пригоди прибула швидка допомога та його відвезли до лікарні в м. Біла Церква, де йому обробили та зашили рани, від госпіталізації він відмовився та повернувся на місце пригоди, де пройшов огляд на стан сп`яніння і результат був негативний. Учасниками ДТП було декілька автомобілів, які отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження. Вину визнає, просить вибачення у потерпілих та щиро кається. Вважає, що причиною ДТП було перевищення ним швидкості. Пояснив, що мав намір відшкодувати потерпілим по 50 тисяч гривень. Зараз цивільні позови визнає частково, готовий сплатити по 20 тисяч гривень моральної шкоди кожному, оскільки не працює, а тому дохід у нього відсутній, фінансово допомагає дружина.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні дала суду показання, що 18.06.2023 їхали з чоловіком ОСОБА_14 по а/д «Київ - Одеса» у напрямку м. Біла Церква на автомобілі Renault Sandero. Вона перебувала на передньому пасажирському сидінні, чоловік був за кермом. Їхали зі швидкість близько 70 км/год. Почула скрегіт та звук гальмування, після чого відчули удар у задню частину автомобіля, який почало заносити. Чоловік намагався вирівняти автомобіль, однак йому не вдалося цього зробити. Далі відбулось зіткнення з автомобілем КІА. Чоловік з автомобіля вийшов відразу, вона вийти не могла, так як її дверцята були заблоковані. Скрізь було скло, окуляри з неї злетіли, на обличчі була кров. Прибула швидка медична допомога та її госпіталізували до лікарні у м. Біла Церква, чоловік залишився на місці пригоди. У лікарні пройшла обстеження, була підозра на перелом тазу. Вона перебувала в шоковому стані. Після ДТП вона 4 дні знаходилась вдома, не могла самостійно пересуватися, а потім у клініці «Добробут» їй зробили операцію. На даний час вона перебуває на реабілітації. Їй необхідно робити ще одну операцію. Вказала, що досі боїться їздити на автомобілі, шрами від операції щоденно їй нагадують про події того дня, час від часу трапляються панічні атаки. Наголосила, що до ДТП з чоловіком планували вагітність, проходила відповідні обстеження, приймала гормональні препарати, щоб завагітніти, однак після цієї події усі плани зруйнувалися. Просила суд задовольнити цивільний позов у повному обсязі, щодо покарання обвинуваченому, то просила його призначити у відповідності до закону. Зазначила, що обвинувачений не намагався з нею зв`язатися, шкоду не відшкодовував.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 18.06.2023 в другій половині дня він на автомобілі «КІА» під керуванням водія ОСОБА_9 рухався по автодорозі Київ-Одеса у напрямку м. Києва. Він сидів на передньому пасажирському сидінні, а на задньому пасажирському сидінні знаходилась його дружина ОСОБА_16 . ОСОБА_9 вказав, що попереду сталась аварія на зустрічній смузі. Він стиг лише побачити, що білу машину крутить по дорозі. Зіткнення сталося з автомобілем Рено. Спрацювала подушка безпеки. Свідомості не втрачав. З автомобіля вийти не мав змоги, так як у нього був відкритий перелом ноги. Надалі присутні особи надали йому невідкладну медичну допомогу, а потім його госпіталізували до лікарні у м. Біла Церква. 30 днів перебував на стаціонарному лікуванні, а 3 місяці лікувався амбулаторно. Обвинувачений матеріальну допомогу не надавав. Міру покарання просить призначити відповідно до закону та цивільний позов задовольнити в повному обсязі, оскільки через травму втратив працездатність, переніс душевні хвилювання.

Свідок ОСОБА_9 надав суду показання, що 18.06.2023 приблизно о 15 год. 30 він на автомобілі «КІА», д.н.з. НОМЕР_5 , рухався по автодорозі Київ-Одеса зі сторони м. Біла Церква у напрямку м. Києва. На передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_4 , а на задньому пасажирському сидінні дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_16 . Він побачив як йому на зустріч рухався вантажний автомобіль. В попутному з ним напрямку на великій швидкості рухався легковий автомобіль білого кольору. В подальшому легковий автомобіль білого кольору виїхав на роздільну смугу і почав здійснювати маневр обгону. Зрівнявшись з передньою частиною вантажного автомобіля водій легкового автомобіля білого кольору повернув кермо праворуч, підрізав вантажний автомобіль, відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, внаслідок чого легковий автомобіль став некерованим, його почало крутити по дорозі. В подальшому вантажний автомобіль зіткнувся з автомобілем «Рено Сандеро», після чого вказаний автомобіль викинуло на зустрічну смугу руху. Він, свідок, застосував екстрене гальмування, однак його автомобіль зіткнувся з автомобілем «Рено Сандеро». Пасажир його автомобіля ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження (відкритий перелом ноги), пасажирка ОСОБА_16 отримала забої. Він також тримав тілесні ушкодження, допомогу йому надали на місці події, до лікарів у подальшому не звертався. На місце події прибула швидка медична допомога, яка госпіталізувала пасажира ОСОБА_4 та пасажирку автомобіля Рено, з яким він зіткнувся. У результаті ДТП його автомобіль отримав такі механічні пошкодження, що вартість відновлювальних робіт перевищує ринкову вартість автомобіля. Щодо заявленого цивільного позову пояснив, що йому завдана шкода через сильними душевними переживаннями за долю пасажирів, втрату майна тощо, а тому просив його задовольнити у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_16 надала суду пояснення, що того дня вони їхали з ОСОБА_9 та її чоловіком ОСОБА_4 по а/д «Київ - Одеса» у напрямку м. Києва. За кермом був ОСОБА_9 , вона знаходилась на задньому пасажирському сидінні. Почула скрегіт та відчула сильний удар. Втратила свідомість, коли отямилась, то її чоловік просив її не дивитись на його ногу. Швидка медична допомога приїхала досить швидко і її чоловіка ОСОБА_4 госпіталізували до лікарні у м. Біла Церква. Особисто вона отримала сильні забої та садна, на лікуванні не перебувала. Знає точно, що в іншому автомобілі у жінки були тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_14 надав суду пояснення, що18.06.2023 вони разом з дружиною ОСОБА_5 рухались по а/д «Київ - Одеса» у напряму м. Біла Церква. Він був за кермом, дружина знаходилась на передньому пасажирському сидінні. Рухались зі швидкість близько 70 км/год. у правій смузі для руху. Він почув звук різкого гальмування та відчув удар у задню частину його автомобіля. Машина стала некерованою, її розвернуло на зустрічну смугу. Ще один автомобіль зіткнувся з його автомобілем. Дружина отримала тілесні ушкодження і їй надавалась медична допомога. Після ДТП його авто відновленню не підлягає.

Інші свідки до суду не прибули, причини неявки суду невідомі, з огляду на визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_11 у скоєнні цього правопорушення, прокурор відмовився від їх допиту, інші учасники судового провадження не заперечили проти цього.

Показання обвинуваченого, потерпілих та свідків є логічними і послідовними, повністю узгоджуються між собою, а тому у суду відсутні сумніви щодо їх достовірності.

Судом досліджено письмові докази, що підтверджують вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, зокрема:

-витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003050 від 19.06.2023;

-протокол огляду місця події від 18.06.2023, об`єктом якого є ділянка автодороги, «Київ - Одеса» 61 км + 300 м., де відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: LEXUS IS 200», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_11 , «DAF XF 105.460», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом «Shmitz», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 , «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_14 , «КІА», д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_9 , «Renault Scenic», д.н.з. НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_15 ;

-схема дорожньо-транспортної пригоди від 18.06.2023, яка відображає напрямок руху всіх транспортних засобів в момент скоєння ДТП та їх схематичне їх розміщення після пригоди;

-фототаблиця до протоколу огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 18.06.2023, на якій ображено місце ДТП, механічні пошкодження на транспортних засобах після зіткнення;

-висновок судово-медичного експерта Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київського обласного бюро судово-медичної експертизи» № 789/д від 24.07.2023, де констатовано, що при проведені судово-медичної експертизи по медичних документах на ім`я ОСОБА_4 знайдені наступні ушкодження: відкритий під таранний вивих лівої ступні, перелом таранної кістки ліворуч; винець у висковій ділянці зліва. Описані ушкодження заподіяні тупими предметами, могли виникнути внаслідок травми в салоні автомобіля під час ДТП. можливо у строк указаний в постанові. Відкритий під таранний вивих лівої ступні, перелом таранної кістки ліворуч відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості тому, що спричинили тривалий розгляд здоров`я на строк - більше, як три тижні (21 день). Синець у висковій ділянці зліва відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які згідно з пунктом .2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ № 6 від 17 січня 1995 року, мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше, як шість днів;

-висновок судово-медичного експерта Білоцерківського районного відділення КЗ КОР «Київського обласного бюро судово-медичної експертизи» № 788/д від 21.07.2023, де констатовано, що при проведені судово-медичної експертизи по медичних документах на ім`я ОСОБА_5 знайдені наступні ушкодження: закритий перелом правої ключиці, садна на лівій ступні. Описані ушкодження заподіяні тупим предметами, могли виникнути внаслідок травми в салоні автомобіля під час ДТП, можливо у строк указаних у постанові. Перелом правої ключиці відноситься до категорії, тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тому, що для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні; садна на лівій ступні відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Які згідно з пунктом 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу МОЗ № 6 від 17 січня 1995 року, мають незначні скороминущі наслідки. Тривалістю не більш як шість днів;

-висновок інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-23/31988-ІТ від 09.08.2023,за яким констатовано, що на момент огляду автомобіля «DAF XF 105.460», д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом «SCHMITZ», д.н.з. НОМЕР_3 , несправностей технічного стану гальмівної системи не виявлено, тобто вона (гальмівна система) знаходиться в працездатному стані. На момент огляду автомобіля «DAF XF 105.460» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_3 , несправностей технічного стану рульового керування не виявлено, тобто воно (рульове керування) знаходиться в працездатному стані. На момент огляду автомобіля «DAF XF 105.460» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_3 , несправностей технічного стану елементів підвіски не виявлено, тобто вони (елементи підвіски) знаходяться в працездатному стані;

-висновок інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-23/34691-ІТ від 18.07.2023, за яким констатовано, що робоча гальмівна система автомобіля «KIA MAGENTIS», д.н.з. НОМЕР_5 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову робочої гальмівної системи перед ДТП, не виявлено. Рульове керування автомобіля «KIA MAGENTIS» д.н.з. НОМЕР_5 , на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в рульовому керуванні перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «KIA MAGENTIS» д.н.з. НОМЕР_5 , на момент огляду знаходиться не в працездатному стані. Виявлені несправності елементів підвіски виникли в процесі ДТП;

-висновок інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-23/34695-ІТ від 24.07.2023, за яким констатовано, що робоча гальмівна система автомобіля «LEXUS IS 200» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному, непрацездатному стані, через руйнування гальмівного шлангу переднього правого колеса. Дана несправність виникли в процесі дорожньо-транспортної пригоди . Несправності, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено. Рульове керування автомобіля «LEXUS IS 200» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному непрацездатному стані, через руйнування корпусу рульового механізму, шарнір рульової тяги правого колеса зруйнований, рульова тяга лівого колеса деформована. Дані несправності виникли в процесі дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей, які могли б викликати погіршення або відмову в рульовому керуванні перед ДТП, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля «LEXUS IS 200» д.н.з. НОМЕР_1 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному непрацездатному стані, через відокремлене від конструктивного місця кріплення переднього правого колеса разом з зруйнованими елементами підвіски, верхній важіль підвіски переднього правого колеса зруйнований, амортизаторна стійка переднього правого колеса зруйнована, нижній важіль підвіски переднього правого колеса відсутній, підрамник передньої підвіски зруйнований, поворотний кулак переднього правого колеса зруйнований, стійка стабілізатора поперечної стійкості правого та лівого коліс зруйновані, деформація поздовжнього важеля підвіски заднього правого колеса. Дані несправності виникли в процесі дорожньо-транспортної пригоди. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено;

-висновок інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-23/42922-ІТ від 26.09.2023,за яким констатовано, що в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «LEXUS IS 200» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 повинен був керуватись вимогам пунктів: 10.1, 10.3, 13.1, 12.9б, 1.10 термін «Розділювальна смуга» ПДР України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «LEXUS IS 200» д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути зіткнення з вантажним автомобілем «DAF XF 105.460» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHMITZ» д.н.з. НОМЕР_3 , шляхом виконання вимог пунктів: 10.1, 10.3, 13.1, 10.1 термін «Розділювальна смуга» Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «KIA MAGENTIS» д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогам пункту 12.3 ПДР України. в даній дорожній ситуації водій автомобіля «KIA MAGENTIS» д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_9 з моменту виникнення небезпеки для руху не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Renault Sandero» НОМЕР_4 , шляхом застосування екстреного гальмування, і тим самим не мав технічної можливості виконати вимоги пункту 12.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації в діях автомобіля «LEXUS IS 200 Т» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , вбачається невідповідності вимогам пунктів 10.1, 10.3, 13.1, 1.10 термін «Розділювальна смуга»; 12.9б Правил дорожнього руху України, невідповідності вимогам пунктів 10.1, 10.3, 13.1, 1.10 термін «Розділювальна смуга» знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «KIA MAGENTIS» д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_9 експертом , з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.3 ПДР України не вбачається.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і неупередженому дослідженні обставин кримінального правопорушення, враховуючи відсутність у ході судового розгляду заперечень обвинуваченого і захисника щодо їх належності і допустимості, суд вважає всі вищезазначені докази належними, допустимими, достовірними та у своєму взаємозв`язку достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_11 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, яке є необережним нетяжким злочином, його дії спричинили суспільно небезпечні наслідки у виді середньої тяжкості тілесних ушкоджень двом потерпілим.

Водночас суд ураховує, що ОСОБА_11 має сім`ю, тобто у нього наявні тісні соціальні зв`язки, на обліку у лікаря-нарколога та/або лікаря-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, які були встановлені як під час досудового розслідування і знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, особи винного, який не працює, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами. Водночас враховуючи позиції прокурора і потерпілих, що висловлені у судових дебатах щодо можливості застосування ст. 75 КК України та зважаючи на вищенаведені обставини, які, на думку суду, істотно знижують ступінь небезпечності винної особи для суспільства і вказують на те, що ОСОБА_11 не є антисоціальним елементом, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що його перевиховання та виправлення залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не знаходить підстав для призначенні іншого виду покарання, яке передбачене санкцією статті.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Щодо заявлених цивільних позовів у частині відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди

У межах даного кримінального провадження було заявлено ряд цивільних позовів, зокрема: потерпілою ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , власником автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_5 , до ОСОБА_11 та АТ Страхової компанії «ІНГО». У ході судового розгляду було залишено без розгляду цивільні позови у частині стягнення шкоди з АТ Страхова компанія «ІНГО» за заявами цивільних позивачів, так як АТ Страхова компанія «ІНГО» відшкодувала завдані збитки.

Отже, суд розглядає цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_11 про стягнення з нього моральної шкоди у сумі 130 000 гривень та 46 500 гривень процесуальних витрат, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_11 про стягнення з нього моральної шкоди у сумі 100 000 гривень та 10 000 гривень процесуальних витрат, а також цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11 про стягнення з нього моральної шкоди у сумі 100 000 гривень та 16 100 гривень процесуальних витрат.

Свої позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує серед іншого тим, що внаслідок ДТП їй спричинена значна та непоправна шкода, відбулося порушення фізичної та психоемоційної сфери існування особистості, вона досі проходить лікування, є необхідність додаткового оперативного втручання, що перешкоджає можливостям активної та повноцінної життєдіяльності, у тому числі плануванні вагітності.

ОСОБА_4 свої позовні вимоги серед іншого обґрунтував тим, що внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, тривалий час перебував як на стаціонарному, так і на амбулаторному лікуванні, що призвело до змін у його звичному ритмі життя і нормальних життєвих зв`язках, він був позбавлений можливості працювати і утримувати сім`ю, що викликало появу негативних психологічних переживань, чим спричинили моральні страждання.

ОСОБА_9 свої моральні страждання обґрунтував втратою автомобіля, який відновленню не підлягає, та сильними душевними хвилюваннями за пасажирів його автомобіля, які отримали тілесні ушкодження у результаті ДТП.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При цьому суд приймає до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями цивільного позивача внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до пункту 9 цієї ж Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану .

При вирішенні питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер вчиненого обвинуваченим діяння, яке має необережну форму вини, фінансового стану обвинуваченого, який визнав цивільні позови частково, а саме у розмірі 20 000 гривень кожен, а також характер страждань цивільних позивачів, визнання обвинуваченим своєї вини у порушенні правил дорожнього руху, що доведено під час судового слідства в даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, а також задоволення цивільних позовів у частині стягнення процесуальних витрат у повному обсязі, які, на думку суду, відповідають критерію реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру.

У силу ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає за доцільне скасувати арешт, що був накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2023 на транспортний засіб.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує у порядку ст. 124 КПК України, долю речових доказів - у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 302, 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_11 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 10038 (десять тисяч тридцять вісім) гривень.

Скасувати арешт, що був накладений 26.06.2023 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по справі № 357/7633/23 на автомобіль марки «LEXUS IS 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази після набрання судовим рішенням законної сили:

-автомобіль «LEXUS IS 200», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання за адресою: 3км. а/д Р-17 (Біла Церква - Володарка) згідно акту прийняття - передачі, - повернути ОСОБА_11 ;

-автомобіль «DAF XF 105.460», д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом «Shmitz» д.н.з. НОМЕР_3 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання за адресою: 3км. а/д Р-17 (Біла Церква - Володарка), - повернути ОСОБА_13 ;

-автомобіль «Renault Sandero» д.н.з. НОМЕР_4 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_14 відповідно до його письмової розписки, залишити у його власності;

-автомобіль «КІА» д.н.з. НОМЕР_5 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 відповідно до письмової розписки, залишити у його власності;

-автомобіль «Renault Scenic» д.н.з. НОМЕР_6 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_15 відповідно до письмової розписки, залишити у його власності.

Цивільні позови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_9 20 000 (двадцять тисяч)гривень моральної шкоди та 16 100 (шістнадцять тисяч сто) гривень процесуальних витрат.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_4 50 000 (п`ятдесят тисяч)гривень моральної шкоди та 10 000 (десять тисяч) гривень процесуальних витрат.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_11 .

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5 80 000 (вісімдесят тисяч)гривень моральної шкоди та 46 500 (сорок шість п`ятсот) гривень процесуальних витрат.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_11 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1