Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кп/644/953/24
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 25.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Веймар Німеччина, громадянин України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні нікого не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2024 у провадження судді ОСОБА_1 , надійшов обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000129 від 25.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.12.2024 на виконання положень ч. 1 ст. 314 КПК України призначено підготовче судове засідання на 09.12.2024, проведення якого відкладалося за клопотанням сторони захисту.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, посилаючись на його відповідність вимогам КПК України.

Обвинувачений та його захисник проти призначення судового розгляду за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000129 від 25.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, не заперечували.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, перевіривши обвинувальний акт на його відповідність вимогам ст. 291, 293 КПК України, суд дійшов такого висновку.

Підстав для прийняття рішення відповідно до п. п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України не вбачається.

Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Харкова, підстав для його закриття, зупинення або повернення обвинувального акту немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 31, ст. 35 КПК України кримінальне провадження слід розглядати у відкритому судовому засіданні одноособово судом.

Також, судовому засіданні прокурором подане клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України вчинених в період військового стану, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, що відповідно до ст.12 КК України належать до тяжких злочинів.

ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків та у підозрюваного відсутні особи, які перебувають в нього на утриманні, а тому перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає також в тому, що останній не має офіційного працевлаштування та постійного джерела доходів. Можливість призначення покарання останньому у вигляді реального позбавлення волі, може викликати загрозу втечі підозрюваного. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які не допитані в ході судового розгляду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наведені вище ризики свідчать про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Отже, сторона обвинувачення зазначила, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, у сторони обвинувачення виникла необхідність у обрані запобіжного заходу у відносно підозрюваного ОСОБА_4 вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 зазначила, що ризики для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведені, вважала за можливе обрати відносного підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила суд визначити заставу в мінімальному розмірі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що обвинувальний акт та додані до нього матеріали отримав, щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою підтримує захисника.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши додані до клопотання документи, суд вважає обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях цілком обґрунтованою, а клопотання про обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачують, в межах кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за № 0000129 від 25.01.2024, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятору», ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.11.2024 на 60 днів, а саме до 06.01.2025.

Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.198 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим кодексом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судове провадження не закінчено, а навпаки, лише розпочате, строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 06.01.2025.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні у вчиненні ряду кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів. Застосований до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не порушував у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі. ОСОБА_4 не має офіційного працевлаштування та джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків чи осіб, які перебувають на його утриманні, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, які не допитані в ходу судового розгляду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, що не надасть можливості забезпечити виконання процесуальних рішень. Зазначені в сукупності обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд дійшов висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що сторонами кримінального провадження не надано нових об`єктивних відомостей, які б свідчили про зменшення ризиків, які слугували підставою для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню та обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити на строк шістдесят днів з моменту постановлення ухвали.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає визначенню розмір застави.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, його віку, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає за необхідне визначити заставу в розмірі достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн., а тому розмір застави визначений судом становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом 11 цього Кодексу.

Судом також враховується, що на цей час є наявними ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, заразом, судом враховано, що на цей час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання судді, обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного. Крім того, підтверджений ризик того, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, потерпілих, враховуючи процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками та/чи потерпілими, у кримінальному провадженні.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, його вік та стан здоров`я, відомості про особу останнього, суд дійшов до висновку, що зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого на даний час є неможливим, у зв`язку з чим відносно нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При цьому суд зазначає, що стороною захисту не надано суду доказів відсутності ризиків, які були встановлені та прийнятті до уваги суддею при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, суд на цьому етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого або зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Суд також вважає, що зміна обвинуваченому обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам встановленим ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, залі судових засідань приміщення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, за адресою: м. Харків, проспект Архітектора Альошина, 7, на 02.01.2024 о 13 год 00 хв, кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за № 0000129 від 25.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження: прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000129 від 25.01.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України, строком на 60 днів, задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, зокрема: до 21 лютого 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі їх наявності;

4) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, а саме: м. Харкова, без дозволу органу досудового розслідування або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору до відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1