Справа № 603/461/23
Провадження № 1-кп/603/7/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 05 березня 2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастириська Монастириського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не депутата, неодруженого, із середньою освітою, який не працює, має інвалідність ІІІ групи, у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Устя-Зелене Монастириського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, не депутата, неодруженого, із середньою освітою, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

05 березня 2023 року приблизно в післяобідню пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в житловому будинку ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де вониразом із ОСОБА_10 розпивали алкогольні напої.

Надалі цього ж дня (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) в спальній кімнаті вищевказаного житлового будинку обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за відсутності у той момент в будинку ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, що виникли під час словесної суперечки з ОСОБА_10 , умисно наніс численні удари кулаками рук по голові ОСОБА_10 , а також три удари ножем в шию останнього, після чого ОСОБА_10 впав на підлогу.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді:

- синця правого коліна;

- поширеного синця правої половини обличчя та трьох поверхневих ран на його тлі по виступаючому зовнішньому кістковому контуру очниці, садна в ділянці внутрішньої частини лівої надбрівної дуги, синця спинки, кінчика та крил носа, крайового перелому кісткової частини спинки носа;

- однієї рани лівої підщелепної ділянки, яка продовжувалася раневим каналом довжиною приблизно 7 см, в напрямку спереду до заду та дещо знизу догори, що проходила в товщі підшкірно-жирової клітковини та закінчувався ушкодженням лівої підщелепної слинної залози, а також однієї рани по серединній лінії передньої поверхні нижньої третини шиї, що поверхнева, кутоподібна, в межах власне шкіри, раневі канали яких проходили лише у підшкірно-жировій клітковині без ушкоджень на своєму шляху крупних кровоносних судин чи органів шиї;

- однієї рани по серединній лінії передньої поверхні нижньої третини шиї, яка продовжувалася раневим каналом в напрямку зліва направо та зверху вниз, що проходила в товщі підшкірно-жирової клітковини правої половини шиї, з ушкодженням на своєму шляху правого кивального м`язу, правої підключичної вени, проникаючи в праву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври в ділянці верхівки склепіння плевральної порожнини (довжина раневого каналу від рани до ушкодження пристінкової плеври приблизно 8 см) - вказане поранення шиї, з ушкодженням магістральної судини (підключична вена) та проникненням в плевральну порожнину, було небезпечним для життя в момент заподіяння і, у живих осіб, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

Згодом, 05 березня 2023 року в післяобідню пору доби (точного часу не встановлено), після завершення конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повернувся до житлового будинку ОСОБА_10 , де побачивши, що ОСОБА_10 із видимими тілесними ушкодженнями лежить на підлозі та перебуває в небезпечному для життя стані, проявив байдужість, не надав допомогу ОСОБА_10 , маючи можливість надати таку допомогу, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги і не повідомив про стан ОСОБА_10 заклад охорони здоров`я, а натомість залишив останнього в небезпечному для життя стані та покинув приміщення вказаного будинку.

Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок завданого йому ОСОБА_3 ножового поранення шиї, з повним пересіченням правої підключичної вени та проникненням раневого каналу в праву плевральну порожнину, що обумовило зовнішню і внутрішню кровотечі та призвело до масивної крововтрати, у тому числі у зв`язку із ненаданням ОСОБА_10 медичної допомоги.

Між спричиненим ОСОБА_3 ножовим пораненням шиї ОСОБА_10 , бездіяльністю ОСОБА_4 щодо надання медичної допомоги ОСОБА_10 і повідомлення про стан ОСОБА_10 належним установам (особам) та настанням смерті ОСОБА_10 існує прямий причино-наслідковий зв`язок.

Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Своєю бездіяльністю обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 136 КК України.

Попередньо відомості про кримінальне провадження за № 0000059 від 05.03.2023 року були внесені до ЄРДР і правова кваліфікація інкримінованих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діянь була здійснена за ч. 2 ст. 121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні, надаючи показання до зміни обвинувачення, визнав вину в заподіянні ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження та погодився з тим, що ОСОБА_10 помер внаслідок саме його дій, зазначивши, що він не мав наміру вбивати потерпілого і смерть останнього була випадковістю. Водночас ОСОБА_3 вказав, що не наносив жодних ударів ОСОБА_10 , а лише намагався забрати в ОСОБА_10 ніж.

ОСОБА_3 повідомив суду, що 05.03.2023 року приблизно в обідню пору він разом з ОСОБА_4 приїхав до ОСОБА_10 та привіз останньому продукти харчування. Перебуваючи в будинку ОСОБА_10 , вони розпивали алкоголь, після чого йому стало погано (трапився приступ епілепсії) і він ліг спати. Згодом, коли ОСОБА_4 не було в будинку, він прокинувся від того, що ОСОБА_10 намагався викрасти в нього гроші з кишені. Через такі дії ОСОБА_10 між ними почався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_10 взяв зі стола ніж та почав йому погрожувати.

Намагаючись відібрати в ОСОБА_10 ніж, він викрутив йому руку та випадково поранив (попередньо обвинувачений стверджував, що «наніс удар ножем») ОСОБА_10 цим ножем, від чого останній впав на підлогу біля ліжка. Через деякий час в кімнату зайшов ОСОБА_4 . В який саме момент ОСОБА_4 повернувся до будинку він не пригадує. Надалі він разом з ОСОБА_4 підійшов до потерпілого і ОСОБА_11 , перевіривши наявність пульсу в ОСОБА_10 , повідомив, що останній мертвий. Згодом до будинку прийшла ОСОБА_12 з невідомою йому дівчинкою.

Куди подівся ніж, яким він ОСОБА_10 завдав тілесних ушкоджень, йому невідомо. Вважає, що інші виявлені на тілі ОСОБА_10 ушкодження могли утворитися під час падіння ОСОБА_10 на підлогу.

Після того, що трапилося, він з ОСОБА_4 планував поїхати у відділок поліції, проте перед цим хотів побачитись зі своїм знайомим. Згодом до будинку під`їхав автомобіль таксі (в який саме момент він викликав таксі не пригадує), яким він разом із ОСОБА_4 покинув місце події.

Надаючи показання 18.03.2025 року, після зміни обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_3 повторно зазначив, що визнає заподіяння ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого останній помер, разом з тим він не пригадує всіх обставин конфлікту з потерпілим, оскільки в той момент він перебував і в стані сп`яніння, і в стресовому стані, а з моменту цієї події пройшло багато часу. Однак обвинувачений вважає, що все могло трапитись саме так, як це викладено в зміненому обвинуваченні.

Водночас ОСОБА_3 повідомив, що під час конфлікту з ОСОБА_10 , він завдав потерпілому тілесні ушкодження, зокрема й ножем, який намагався відібрати в ОСОБА_10 , адже потерпілий йому ним погрожував. В момент виникнення вищезазначеного конфлікту ОСОБА_4 не було в будинку і останній повернувся до кімнати будинку вже тоді, коли поранений ОСОБА_10 лежав на підлозі. Згодом він з ОСОБА_4 поклав тіло ОСОБА_10 на ліжко, а покидаючи будинок потерпілого вони зустріли мати ОСОБА_4 - ОСОБА_13 . У вчиненому розкаюється, шкодує, що внаслідок його дій ОСОБА_10 помер. Отже, аналіз показань обвинуваченого ОСОБА_3 дає підстави для висновку, що він лише частково визнає свою винуватість в інкримінованому йому стороною обвинувачення злочині.

Цивільний позов ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_3 визнав частково - в розмірі 200 000,00 грн, зазначивши, що не заперечує факт заподіяння ОСОБА_6 моральної шкоди, однак в нього відсутні кошти для відшкодування заявленого ОСОБА_6 розміру моральної шкоди. У вирішенні цього питання покладається на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, надаючи показання до зміни обвинувачення, повідомив, що 05.03.2023 року приблизно в обідню пору він разом із ОСОБА_3 приїхав до ОСОБА_10 , попередньо повідомивши останнього про їхній приїзд. Перебуваючи в ОСОБА_10 , вони разом розпивали алкоголь, а згодом до потерпілого прийшов його товариш ОСОБА_14 , який незабаром покинув будинок ОСОБА_10 .

Згодом, приблизно о 16 год того ж дня, від вжитого алкоголю в ОСОБА_3 трапився приступ епілепсії, після завершення якого він заснув. Прокинувшись, ОСОБА_3 викликав таксі до будинку ОСОБА_10 , а він ( ОСОБА_4 ) вийшов з будинку, оскільки пішов в туалет, що був розташований на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_10 . В момент його відсутності в ОСОБА_3 з ОСОБА_10 (з огляду на показання ОСОБА_3 ) розпочався якийсь конфлікт, причини якого йому не були відомі. Після приїзду таксі він повернувся до будинку, де побачив ОСОБА_10 , який лежав на підлозі біля ліжка. На запитання про те, що трапилось, ОСОБА_3 повідомив, що дав ляпаса ОСОБА_10 (чи то вдарив його), бо той на нього накинувся. Підійшовши до ОСОБА_10 , він намагався привести його до тями, однак останній не відповідав та, вочевидь, вже був мертвий, оскільки довкола нього було багато крові. Також він поклав ОСОБА_10 на ліжко, внаслідок чого на ньому залишились сліди крові ОСОБА_10 .

Згодом в будинок зайшла його мати - ОСОБА_13 разом з його племінницею ОСОБА_15 . Побачивши останніх, він повідомив ОСОБА_13 , що він разом з ОСОБА_3 поїде в поліцію. По дорозі у відділок поліції вони придбали алкоголь, а ОСОБА_3 попросив ще заїхати до свого знайомого. Приїхавши в с. Ковалівка, вони випили трохи алкоголю, а він ( ОСОБА_4 ), у свою чергу, зателефонував в поліцію (чи то зі свого телефону, чи телефону ОСОБА_3 ) та повідомив про їхнє з ОСОБА_3 місцезнаходження.

Коли він з ОСОБА_3 вийшов з будинку до автомобіля таксі (червоний мікроавтобус) одразу ж приїхали поліцейські, які їх і затримали.

На місці події він не залишився, бо перебував в стресовому стані і не зовсім усвідомлював наслідки своїх дій. Окрім того, в той момент до будинку ОСОБА_10 вже приїхало таксі, а тому він запропонував ОСОБА_3 поїхати звідти.

Надаючи показання 18.03.2025 року після зміни обвинувачення, обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що визнає свою винуватість в межах пред`явленого йому обвинувачення. Зазначив, що не викликав швидку допомогу для ОСОБА_10 , оскільки був шокований тим, що трапилося. Також ОСОБА_4 повідомив, що, повернувшись в будинок ОСОБА_10 , він бачив, що потерпілий ще був живий, хоча згодом ОСОБА_10 вже не озивався.

У вчиненому розкаюється, шкодує, що внаслідок його бездіяльності настала смерть ОСОБА_10 .

Цивільний позов ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_4 визнав частково, зазначивши, що у вирішенні цього питання покладається на думку суду і готовий сплатити визначений судом розмір відшкодування, який буде меншим, аніж той, що заявлений ОСОБА_6 .

Окрім визнання (часткового визнання) вини, винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень доводиться в повному обсязі наданими стороною обвинувачення доказами.

Показання

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 повідомив суду, що 05.03.2023, повертаючись додому з-за кордону, він дізнався від ОСОБА_16 про смерть свого батька - ОСОБА_10 . Окрім того, за день до цього ОСОБА_17 повідомив його про те, що ОСОБА_4 начебто самовільно залишив місце несення військової служби.

Свідок ОСОБА_18 , який є сусідом ОСОБА_10 , повідомив суду, що незадовго до смерті ОСОБА_10 бачив неподалік його домогосподарства мікроавтобус оранжевого кольору, який простояв приблизно пів години, після чого поїхав. Хто був в цьому автомобілі йому невідомо. Згодом мати ОСОБА_4 повідомила його про смерть ОСОБА_10 . Водночас ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_4 у той день свідок не бачив.

Надаючи характеристику потерпілому, свідок зазначив, що ОСОБА_10 був замкнутою людиною, мало з ким контактував, інколи вживав алкоголь, проте якої-небудь агресивної поведінки з його боку він ніколи не зауважував.

Свідок ОСОБА_19 , односельчанин ОСОБА_10 , повідомив суду, що бачив ОСОБА_10 незадовго до його смерті - приблизно в обідню пору (дату не пригадує) свідок прийшов додому до ОСОБА_10 , оскільки приніс йому цигарки. На території домогосподарства ОСОБА_10 він перебував приблизно пів години. В будинку в той час також був ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . Впродовж вказаного часу він разом з ОСОБА_10 та обвинуваченими випив трохи горілки. Жодних конфліктів між останніми тоді не було. Згодом він з ОСОБА_10 та ОСОБА_3 вийшов на вулицю ( ОСОБА_4 залишився в будинку), після чого попрямував додому. Водночас ОСОБА_10 і ОСОБА_3 пішли до стайні.

Надаючи характеристику ОСОБА_10 , свідок зазначив, що останній товаришував з ОСОБА_4 , а тому вважає, що ОСОБА_10 не міг намагатися вкрасти в ОСОБА_4 які-небудь кошти. Також свідок зазначив, що ОСОБА_10 інколи випивав.

Свідок ОСОБА_20 , односельчанка ОСОБА_10 , повідомила суду, що в неділю, 05.03.2023 року в дочки ОСОБА_13 (мати ОСОБА_4 ) було день народження, а тому свідок прийшла до ОСОБА_13 , щоб привітати її дочку. Однак ОСОБА_13 тоді тільки повернулася з похорону, після чого з онукою - ОСОБА_15 пішла до будинку ОСОБА_10 , оскільки тримала на території його домогосподарства худобу. У цей же день приблизно о 16 годині до свідка прибігла онука ОСОБА_13 - ОСОБА_21 , яка повідомила, що ОСОБА_10 помер. Коли свідок ввійшла до будинку ОСОБА_10 , останній лежав на ліжку горілиць. ОСОБА_13 стояла поруч нього та зверталася до ОСОБА_10 . Побачивши рану на шиї ОСОБА_10 , синець під оком, а також кров на його сорочці (в ділянці грудей) та шиї біля рани, свідок зателефонувала в поліцію, оскільки ОСОБА_13 тоді не взяла із собою телефон. Поряд з цим, свідок зауважила, що більше ніде в кімнаті не бачила слідів крові. ОСОБА_13 також не пояснила їй що трапилося, а лише сказала, що в будинку до цього був ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , які знаходились поруч з ОСОБА_10 , котрий «стояв зігнутий до підлоги», та повідомили ОСОБА_13 , що ОСОБА_10 випив багато алкоголю і заснув.

Надаючи характеристику ОСОБА_10 , свідок зазначила, що ОСОБА_10 з нею не конфліктував, інколи допомагав по домогосподарству. Вона лише одного разу бачила ОСОБА_10 в стані сп`яніння.

Свідок ОСОБА_22 , сусідка ОСОБА_10 , в судовому засіданні надала показання, що в неділю в післяобідню пору (точну дату та час свідок не пригадує) вона почула якийсь шум, який лунав з подвір`я ОСОБА_10 . Відчинивши вікно свого будинку, яке виходило в сторону домогосподарства ОСОБА_10 , вона побачила ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , які повідомили, що ОСОБА_10 помер. Про інші обставини, зокрема, наявність крові на місці події та насильницьку смерть ОСОБА_10 їй відомо також зі слів ОСОБА_20 . Окрім того, зі слів односельчан їй відомо, що в той день незадовго до смерті ОСОБА_10 в його будинку були якісь хлопці. Свідок додатково вказала, що в будинку ОСОБА_10 часто бували різні люди, які разом з ОСОБА_10 розпивали алкоголь.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні надав показання, що зранку (дату свідок не пригадує) ОСОБА_3 та інший обвинувачений - ОСОБА_4 звернулися до нього з проханням відвезти їх в готель. Своїм автомобілем Mercedes Vito (мікроавтобус червоного кольору) він відвіз обвинувачених в м. Бучач, потім - в с. Криниця, а після того як їм декілька разів відмовили (свідок припускає, що обвинувачені були напідпитку) приблизно в обідню пору доби він відвіз їх в с. Устя-Зелене.

Надалі, цього ж дня приблизно о 17-18 годині, йому зателефонував ОСОБА_3 , який попросив забрати його з ОСОБА_4 із с. Устя-Зелене. Приїхавши в с. Устя-Зелене, він відвіз обвинувачених до м. Монастириська, де залишив їх поблизу магазину «Європа». Під час цієї поїздки обвинувачені йому нічого не розповідали про те, що щось трапилося. На них він не бачив жодних слідів крові, а обвинувачені поводились спокійно. Також він не бачив, щоб обвинувачені мали із собою який-небудь ніж. Водночас свідок зауважив, що в когось з обвинувачених (в кого саме свідок не пригадує) був якийсь пакет, вміст якого йому невідомий. Приблизно через годину-півтори знову зателефонував ОСОБА_3 , який просив привезти йому пляшку горілки в с. Ковалівка. Як обвинувачені доїхали в с. Ковалівка свідок не пригадує, проте не виключає, що відвозив їх туди саме він.

Свідок ОСОБА_24 , колишній співмешканець матері обвинуваченого ОСОБА_3 , повідомив суду, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 навідались до нього приблизно о 7-8 годині вечора (дату свідок не пригадує), де вони приблизно впродовж півтори години розпивали алкоголь. ОСОБА_3 сказав, що ОСОБА_4 начебто приїхав у відпустку. Окрім них в будинку був ще один чоловік - ОСОБА_25 . Свідок вказав, що на момент приїзду обвинувачені, на його думку, були в стані незначного алкогольного сп`яніння. Після того, як він з обвинуваченими та ОСОБА_25 випив пляшку горілки, обвинувачені викликали таксі. Незабаром приїхало таксі - мікроавтобус червоного кольору, за яким одразу прибули поліцейські. Останні затримали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Про обставини смерті ОСОБА_10 свідку нічого невідомо. Обвинувачені також нічого про це не розповідали. Окрім того, він не бачив на них ні слідів крові, ні будь-яких тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні надав показання, що ОСОБА_3 , приїхавши в гості до ОСОБА_24 , покликав його випити горілки. ОСОБА_3 був не сам, а разом з іншим обвинуваченим - ОСОБА_4 . Обвинувачені привезли пляшку горілки об`ємом 1 л і на момент приїзду до ОСОБА_24 вже були п`яні. Обвинувачені перебували в ОСОБА_24 приблизно годину. Свідок разом з ОСОБА_24 та обвинуваченими протягом вказаного часу розпивали алкоголь, допоки не допили вищевказану пляшку горілки. Жодних слідів крові чи яких-небудь тілесних ушкоджень на обвинувачених свідок не бачив. Останні також нічого не розповідали про те, що щось трапилось. Згодом обвинувачені викликали таксі, яке незабаром приїхало, а за ним - поліцейські, які забрали обвинувачених без жодних пояснень.

Також судом було допитано як свідка ОСОБА_26 , яка є сусідкою ОСОБА_10 , проте її показання є неінформативними.

Письмові докази

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05.03.2023 року на ліжку в одній із кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено труп ОСОБА_10 , на тілі якого зафіксовано численні тілесні ушкодження, зокрема синці, садна, проникаючі різані рани в ділянці шиї та обличчя. Під час проведення огляду місця події, серед іншого, виявлено та вилучено шість ножів, а саме: в серванті - ніж з дерев`яною ручкою (об`єкт № 2) та ніж з пластиковою ручкою, обмотаною поліетиленовою плівкою (об`єкт № 4), у внутрішній ніші серванту - ніж з пластиковою ручкою чорного кольору, відламаною від леза (об`єкт № 13), на шафі - ніж з дерев`яною ручкою (об`єкт № 15), на поверхні дерев`яної тумбочки - ніж з чорною пластиковою ручкою (об`єкт № 16) та ніж з дерев`яною ручкою (об`єкт № 17).

Відповідно до протоколу огляду трупа від 06.03.2023 року під час огляду трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на тілі останнього виявлено такі тілесні ушкодження:

- в правій навколоочній ділянці - поширений багряно-синюшний синець площею 8х8,5 см, який охоплює зовнішню частину правої надбрівної дуги, праву виличну ділянку та повіки правого ока. На тлі цього синця, в проекції зовнішньої частини правого надрбів`я - щілиноподібна рана довжиною 1,6 см із смугасто осадженими на всьому протязі краями шириною 0,5-0,8 см. Краї рани нерівні, кінці наближаються до закруглених, із тканинними перетинками між краями. В дні рани просякнута темно-червоною кров`ю підшкірно-жирова клітковина. На тлі цього ж синця, проекційно ходу виличної дуги, на одній умовній лінії - дві щілиноподібні рани довжиною по 1,5 см з відстанню між їхніми кінцями 1,0 см. Краї цих ран нерівні, нерівномірно осаднені, шириною загалом 0,4-0,6 см, кінці наближаються до закруглених, із тканинними перетинками між краями. В дні ран - просякнута темно-червоною кров`ю підшкірно-жирова клітковина;

- на лівій половині чола, на 1,5 см догори від внутрішньої частини надбрівної дуги - вертикальне, незначно дугоподібно випукле вліво та донизу садно розмірами 1,5х0,3 см з відстанню між вільними кінцями 1,2 см;

- на спинці носа, з поширенням на його кінчик та крила, багряно-синюшний синець розмірами 5,0х7,0 см. Поверхні саден та ділянок осаднень запалі, червоно-коричневі;

- на лівій передньо-боковій поверхні шиї, проекційно донизу щодо 4 - 5-х лівих зубів, на 1,5 см донизу від нижнього краю гілки нижньої щелепи, дугоподібно випукла догори та вправо - щілиноподібна рана № 1 довжиною 3,0 см, з відстанню між вільними кінцями 2,6 см. Довжник рани орієнтований зверзу вниз та зліва направо. Краї рани рівні, незсаднені. Нижній (передній) кінець рани гострий, верхній (задній) наближається до П-подібного. Верхня стінка рани скошена, нижня підрита. Рана продовжується раневим каналом, довжиною приблизно 7 см, в напрямку спереду до заду та дещо знизу догори, який проходить в товщі підшкірно-жирової клітковини по ходу нижнього краю лівої гілки нижньої щелепи і закінчується в товщі лівої підщелепної слинної залози.

- по серединній лінії передньої поверхні нижньої третини шиї, на 3,5 см догори над яремною вирізкою, косо-вертикальна зверху вниз та справа наліво - щілиноподібна рана № 2 довжиною 1,5 см. Краї рани рівні, незсаднені. Верхній (правий) кінець рани гострий, нижній (лівий) - П-подібний. Права стінка рани різко підрита, ліва - різко скошена. Рана продовжується раневим каналом в напрямку зліва направо та зверху вниз і, в надключичній ділянці, проникає в праву плевральну порожнину. Раневий канал проходить в товщі підшкірно-жирової клітковини правої половини шиї, пересікаючи на своєму шляху передню поверхню нижньої третини правого кивального м`язу на 1/3 його товщі та наскрізно - підключичну вену, після чого проникає в праву плевральну порожнину, в ділянці верхівки її склепіння, із щілиноподібним ушкодженням на своєму шляху пристінкової плеври, довжиною 1,1 см;

- на 0,2 см вправо від верхнього кінця рани № 2 - поверхнева кутоподібна (приблизно 15о), відкрита догори та вправо, рана № 3 з довжиною променів лівого 0,7 см, правого 0,9 см, з утворенням шкірного лоскуту, який відкидається догори та вправо. Цей шкірний лоскут лише в межах власне шкіри, з відшаруванням від підшкірно-жирової клітковини;

- по задньо-внутрішній поверхні лівого коліна - вертикальний овальний багряно-синюшний синець розмірами 11,0х5,0 см;

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 103 від 06.03.2023 року смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем проживання померлого. Причиною смерті ОСОБА_10 зазначено гостру масивну кровотечу, зовнішню та внутрішню кровотечі; ножове проникаюче в плевральну порожнину поранення шиї з ушкодженням правої підключичної вени. Травма ОСОБА_10 завдана ІНФОРМАЦІЯ_4.

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 07.04.2023 року - аудіо-контролю особи, а якому зафіксовано розмову ОСОБА_4 від 06.03.2023 року о 19:58 год з іншою особою, під час якої ОСОБА_4 розповідав невстановленому чоловіку обставини конфлікту між його вітчимом - ОСОБА_10 і третьою особою ( ОСОБА_27 ), внаслідок якого вітчиму ОСОБА_4 було завдано ножових поранень шиї («сонної артерії»), що спричинили значну крововтрату.

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 07.04.2023 року - аудіо-контролю особи, в якому зафіксовано розмови ОСОБА_3 від 06.03.2023 року, 07.03.2023 року, та від 08.03.2023 року з іншою особою, під час яких ОСОБА_3 розповідав невстановленому чоловіку обставини конфлікту між ним, ОСОБА_4 та вітчимом останнього.

Протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12.04.2023 року - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного оператора абонентського номера НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зафіксовано розмову ОСОБА_13 з ОСОБА_28 від 16.03.2023 року про обставини виявлення ОСОБА_13 трупа ОСОБА_10 .

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 06.03.2023 року в оглянутому транспортному засобі (мікроавтобус) Mercedes Vito червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та перебуває в користуванні ОСОБА_23 , жителя АДРЕСА_3 , на четвертому пасажирському сидінні виявлено пляшку води та пляшку коньяку.

Згідно з інформацією, отриманою в ході аналізу трафіку з`єднань абонентів НОМЕР_3 ( ОСОБА_4 ), НОМЕР_4 ( ОСОБА_3 ), НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ( ОСОБА_23 ) під час перебування в зоні обслуговування базовими станціями (координати КС: НОМЕР_13; НОМЕР_14; НОМЕР_15; ВФ: НОМЕР_16) за період з 09:00 год 05.03.2023 року до 22:00 год 05.03.2023 року, обвинувачений ОСОБА_4 05.03.2023 року в період з 09:00 год до 22:00 год не здійснював виклик екстрених служб, зокрема і швидкої медичної допомоги.

Окрім того, вищевказаною інформацією, отриманою в ході аналізу трафіку з`єднань, підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово телефонував ОСОБА_23 05.03.2023 року, серед іншого, о 09:11 год, о 09:31 год, о 16:37 год, о 19:13 год, о 19:29 год, о 19:40 год.

Згідно з актом огляду № 133 спеціальної медичної комісії від 04.05.2023 року в ОСОБА_3 було діагностовано розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю та канабіноїдів (вживання зі шкодою для здоров`я).

Згідно з актом огляду № 134 спеціальної медичної комісії від 04.05.2023 року в ОСОБА_4 було діагностовано розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (вживання зі шкодою для здоров`я).

Окрім того, судом досліджено психологічний висновок спеціаліста № 92 від 28.04.2023 року за результатами проведення допиту малолітньої особи - ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який несе виключно інформаційний характер, оскільки ОСОБА_31 судом не було допитано.

Досліджений судом протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12.04.2023 року - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного оператора абонентського номера НОМЕР_7 , яким користується ОСОБА_32 , є малоінформативним (містить лише переказ інформації, повідомленій ОСОБА_3 матері).

Висновки експерта

Висновком експерта № 127 від 15.03.2023 року, складеним за результатами проведеної судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів, вилучених під час розтину трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3., встановлено:

- порушення цілісності венозної стінки («права підключична вена») із крововиливами в її товщі; деструкція волокон, крововиливи в підлягаючій ділянці периваскулярної клітковини із проявами судинної, тканинної реакції;

- крововилив в товщі жирової клітковини в препараті «ліва підщелепна слинна залоза» із проявами судинної реакції, морфологічні прояви шокової реакції в печінці на тлі її дистрофічних змін;

- ознаки помірно вираженого шунтування кровообігу в нирках на тлі хронічного нефриту. Розлади кровообігу в головному мозку та внутрішніх органах.

- дрібновогнищеві крововиливи, периваскулярний набряк в легенях; десквамативний бронхіт. Помірно виражена міокардіодистрофія, місцями периваскулярний кардіосклероз. Екстравазати, нерівномірно виражений помірний набряк головного мозку, м`яких мозкових оболонок, морфологічні прояви енцефалопатії.

Висновком експерта № 106 від 06.03.2023 року, складеним за результатом судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3., встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала внаслідок ножового поранення шиї, з повним пересіченням правої підключичної вени та проникненням раневого каналу в праву плевральну порожнину, що обумовило зовнішню і внутрішню кровотечі та призвело до масивної крововтрати. Цей висновок, стосовно причини смерті, підтверджується наявністю рани по центру передньої поверхні шиї, яка продовжується раневим каналом зліва направо та зверху вниз, з ушкодженням по його ходу правого кивального м`язу, правої підключичної вени, пристінкової плеври правої плевральної порожнини в ділянці верхівки її склепіння та макро- і мікроскопічно встановленими ознаками малокрів`я внутрішніх органів.

Таким чином, між пораненням шиї та настанням смерті ОСОБА_10 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Стан трупних явищ (труп охолоджений рівномірно, трупне заклякання добре виражене у всіх групах м`язів, трупні плями слабко виражені, при натисканні на них бліднуть і відновлюються у забарвленні через 30 хв, відсутність ознак гниття) свідчить, що смерть ОСОБА_10 настала приблизно за 12-24 години до розтину його трупа.

Під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 виявлено такі травматичні зміни:

- поширений синець правої половини обличчя та три поверхневих рани на його тлі по виступаючому зовнішньому кістковому контуру очниці, садно в ділянці внутрішньої частини лівої надбрівної дуги, синець спинки, кінчика та крил носа; крайовий перелом кісткової частини спинки носа;

- три рани передньої поверхні шиї, умовно позначені № № 1, 2, 3, зокрема:

1) рана № 1 лівої підщелепної ділянки продовжувалася раневим каналом довжиною приблизно 7 см, в напрямку спереду до заду та дещо знизу догори, який проходив в товщі підшкірно-жирової клітковини та закінчувався ушкодженням лівої підщелепної слинної залози;

2) рана № 2 по серединній лінії передньої поверхні нижньої третини шиї, продовжувалася раневим каналом в напрямку зліва направо та зверху вниз, який проходив в товщі підшкірно-жирової клітковини правої половини шиї, з ушкодженням на своєму шляху правого кивального м`язу, правої підключичної вени, проникаючи в праву плевральну порожнину з ушкодженням пристінкової плеври в ділянці верхівки склепіння плевральної порожнини. Довжина раневого каналу від рани до ушкодження пристінкової плеври приблизно 8 см;

3) рана № 3 по серединній лінії передньої поверхні нижньої третини шиї - поверхнева, кутоподібна, в межах власне шкіри;

- синець передньо-внутрішньої поверхні лівого коліна.

Всі виявлені на трупі ОСОБА_10 тілесні ушкодження спричинені прижиттєво, незадовго до настання його смерті, що підтверджується багряно-синюшним забарвленням синців, запалими червоно-коричневими поверхнями ділянок зсаднень, відсутністю ознак зрощення в краях перелому кісток носа, відсутністю ознак загоєння в ранах та в ушкодженнях по ходу раневих каналів, темно-червоним забарвленням крововиливів у м`яких тканинах в стінках ран та по ходу їх раневих каналів, ознаками прижиттєвої крововтрати - велика кількість рідкої крові та її згустків у правій плевральній порожнині, малокрів`я внутрішніх органів.

Зазначені тілесні ушкодження утворилися впродовж відносно короткого проміжку часу, оскільки будь-якої суттєвої різниці у вираженності геморагічних проявів в ділянках цих ушкоджень не встановлено.

Виявлені на трупі ОСОБА_10 тілесні ушкодження класифікуються таким чином:

а) поширений синець правої половини обличчя з ранами на його тлі та синець носа з переломом його кісток не супроводжувалися в момент їх заподіяння загрозливими для життя явищами, а за звичайним перебігом спричиняють короткочасний розлад здоров`я (понад 6 днів, але не більш як 21 день) і тому, у живих осіб, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

б) поранення шиї (рани № № 1, 3), раневі канали яких проходили у підшкірно-жировій клітковині, без ушкоджень на своєму шляху крупних кровоносних судин чи органів шиї, не були небезпечними для життя в момент заподіяння і, у живих осіб, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

в) поранення шиї (рана № 2), з ушкодженням магістральної судини (підключична вена) та проникненням в плевральну порожнину, було небезпечним для життя в момент заподіяння і, у живих осіб, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження (п. 2.1.3 й), п) - «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995);

г) синець лівого коліна - відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Рани шиї (№ № 1, 2) спричинені колючо-ріжучою дією гострого предмета (знаряддя) з властивостями леза та спинки, що притаманно клинку ножа. Це підтверджується морфологічними властивостями ран, які продовжуються раневими каналами (рівні незсадненні краї, один із кінців гострий, протилежний - П-подібний, гладкі стінки, значне переважання довжини раневих каналів над довжиною ран). Враховуючи метричні характеристики ран та ушкоджень по ходу раневих каналів, параметри клинка ножа повинні бути близькими до: довжина - не менше 7-8 см (що відповідає довжині раневих каналів); ширина - приблизно 2,4 см (що відповідає довжині ран на рівні занурення клинка в тіло - 1,5-2,4 см); товщина - приблизно 0,2-0,3 см (що відповідає формі одного із кінців ран - П-подібні без надривів).

Рана шиї № 3, з огляду на її морфологічні властивості (поверхнева, кутоподібна (приблизно 15о), в межах власне шкіри), спричинена дотичною дією кінця гострого предмета, не виключено, вістря клинка того ж ножа.

Характер та особливості локалізації тілесних ушкоджень на обличчі та на лівому коліні (знаходження ран, крайового перелому спинки носа на тлі поширеного синця, з накладанням одного ушкодження на інше; їх локалізація та більша вираженість в проекції кісткових виступів; знаходження тілесних ушкоджень в одній площині), не виключають можливості їх утворення «при падінні з висоти власного росту на площину, або на бетонні сходи».

Після отримання саме такого поранення шиї, з ушкодженням вени (рана № 2), смерть настає не одразу, а через деякий проміжок часу, впродовж якого розвивається кровотеча, падіння артеріального тиску, з наступною зупинкою серцевої діяльності. Цей проміжок часу може вимірюватися хвилинами, впродовж якого потерпілий міг виконувати окремі дії, в обсязі, які йому дозволяли його стан та обставини.

Окрім того, встановлено, що незадовго до смерті ОСОБА_10 вживав спиртні напої, що підтверджується запахом алкоголю від досліджуваних порожнин та внутрішніх органів, а також результатом судово-токсилогічної експертизи тканин з його трупа (висновок експерта № 229 від 10.03.2023 року), в яких виявлено етиловий спирт в кількості: в крові - 2,03 проміле, в сечі - 3,20 проміле. Така концентрація етилового сприту в крові, у живих осіб, за своєю функціональною оцінкою відповідає стану алкогольного сп`яніння середнього ступеня.

Відповідно до висновку експерта № 360/106 від 04.08.2023 року, складеного за результатами судово-медичної експертизи речового доказу - ножа вилученого під час огляду місця події (в протоколі огляду місця події - об`єкт № 2), встановлено, що серед тілесних ушкоджень виявлених під час судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 були виявлені травматичні зміни, які з огляду на їх морфологічні властивості утворилися від колючо-ріжучої дії гострого предмета з властивостями спинки та леза клинка ножа. Зокрема, це три рани передньої поверхні шиї, умовно позначені у тексті висновку експерта № 106 як рани № № 1, 2, 3. Враховуючи метричні характеристики ран № № 1, 2, їх продовження раневими каналами, які значно переважають довжину ран, рівні незсадненні краї ран, один із кінців гострий, протилежний - П-подібний, гладкі стінки, в сукупності вказують, що параметри клинка ножа повинні бути близькими до таких: довжина - не менше 7-8 см (що відповідає довжині раневих каналів), ширина - приблизно 1,5 см та 2,4 см відповідно (що відповідає довжині ран на рівні занурення клинка в тіло), товщина - не більше 0,2 - 0,3 см (що відповідає формі одного із кінців ран - П-подібній, без надривів). Рана № 3 з огляду на її морфологічні властивості (поверхнева, кутоподібна (приблизно 150), в межах власне шкіри) спричинена дотичною дією кінця гострого предмета, не виключено, вістря клинка того ж ножа. Таким чином, враховуючи метричні характеристики та конструктивні особливості наданого на експертизу ножа, спричинення вищезазначених ран шиї клинком саме цього ножа не виключається.

Висновком експерта № СЕ-19/109-23/3833-БД від 11.05.2023 року, складеним за результатом проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи зразків крові ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_10 (об`єкт № 1), ОСОБА_4 (об`єкт № 2) та ОСОБА_3 (об`єкт № 3), які наведено в додатку № 1 до цього висновку експерта.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/109-23/3828-БД від 25.05.2023 року на наданому для дослідження предметі, схожому на ніж, вилученому під час огляду місця події (предмет загальною довжиною 269 мм, виготовлений з металу сірого кольору та руків`я, що складається з двох дерев`яних плашок скріплених між собою трьома металевими заклепками сірого кольору (в протоколі огляду місця події - об`єкт № 2), а саме клинку (об`єкт № 1.1), виявлено кров людини та поодинокі клітини з ядрами. На руків`ї предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1.2), виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові людини не виявлено. Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на клинку предмета, схожого на ніж (об`єкт № 1.1) збігаються між собою та збігаються із генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_10 і не збігаються із генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_10 та в об`єкті № 1.1 складає 8,14 х 10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,23 х 1032 осіб. Походження генетичних ознак слідів крові та клітин, виявлених в об`єкті № 1.1 від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виключається.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-23/3831-БД від 28.06.2023 року в піднігтьовому вмісті наданих для дослідження зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_4 (об`єкт № 1) виявлено кров людини і клітини з ядрами, встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці 1.1 (додаток № 1). У піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_4 (об`єкт № 2) виявлено кров людини і поодинокі клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці 2.1 (додаток № 2). Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_4 (об`єкт № 1) є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_10 і ОСОБА_4 .

Висновком експерта № 94 від 08.03.2023 року встановлено, що кров від трупа ОСОБА_10 належить до групи АВ(IV) за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно з висновком експерта № 113 від 10.03.2023 року кров ОСОБА_3 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта № 112 від 10.03.2023 року встановлено, що кров ОСОБА_4 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно з висновком експерта № 122 від 10.04.2023 року в слідах на спортивній куртці (об`єкт № 1) та натільній сорочці (об`єкт № 2), що належать ОСОБА_4 , знайдено кров людини. Імунологічним дослідженням у вказаних слідах крові виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВ0. Кров від трупа ОСОБА_10 належить до групи АВ(IV) за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_4 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, знайдена в об`єктах № № 1, 2 кров може походити від особи з групою АВ(IV) за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_10 . У випадку змішування в одних і тих же слідах крові двох чи більше осіб, походження її домішка можливе від особи (осіб), якій (яким) властиві як обидва виявлені антигени, так і один із них, тобто з групами А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А та АВ(IV) за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від ОСОБА_4 , якому властивий антиген В.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-23/3832-БД від 13.07.2023 року в наданих для дослідження змивах з правої та лівої рук ОСОБА_3 (об`єкти № № 1, 2) виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених у змиві з правої руки ОСОБА_3 (об`єкт № 1), які є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме зразків крові самого ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , які наведено в таблиці 1.1 (додаток № 1).

Висновком експерта № 123 від 10.04.2023 року встановлено, що в сліді та на лівій шкарпетці (об`єкт № 2), що належить ОСОБА_3 , знайдено кров людини. Імунологічним дослідженням у вказаних слідах крові виявлено антигени А, В та Н ізосерологічної системи АВ0. Кров від трупа ОСОБА_10 належить до групи АВ(IV) із супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_3 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, знайдена в об`єкті № 2 кров може походити від особи з групою АВ(IV) із супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від ОСОБА_10 . У випадку змішування в одних і тих же слідах крові двох чи більше осіб, походження її домішка можливе від особи (осіб), якій (яким) властиві як усі виявлені антигени, так і один із них, тобто з групами А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А та АВ(IV) та 0(І) за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від ОСОБА_3 , якому властивий антиген Н.

Згідно з висновком експерта № 161 від 03.05.2023 року в слідах на двох светрах (об`єкти № № 1-8, 9, 10) та спортивних штанах (об`єкти № № 11-16), що належали потерпілому ОСОБА_10 , знайдено кров людини. Імунологічним дослідженням у вказаних слідах крові виявлено антигени А, В та Н ізосерологічної системи АВ0. Кров від трупа ОСОБА_10 належить до групи АВ(IV) із супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_4 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_3 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, знайдена в об`єктах № № 1-16 кров може походити від особи з групою АВ(IV) із супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_10 . У випадку змішування в одних і тих же слідах крові двох чи більше осіб, походження її домішка можливе від особи (осіб), якій (яким) властиві як обидва виявлені антигени, так і один із них, тобто з групами А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від ОСОБА_3 , якому властивий антиген Н, та ОСОБА_4 , якому властивий антиген В.

Відповідно до висновків експерта № № 115 - 121 від 07.04.2023 року на вилучених під час огляду місця події фрагменті клейонки, вирізках тканини, вирізках з матрацу, одіяла, підодіяльника, в слідах на покривалі, а також в слідах на належній ОСОБА_13 куртці знайдено кров людини. Імунологічним дослідженням у вказаних слідах крові виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВ0. Кров від трупа ОСОБА_10 належить до групи АВ(IV) за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, знайдена на вказаних об`єктах кров може походити від особи з групою АВ(IV) за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_10 . У випадку змішування в одних і тих же слідах крові двох чи більше осіб, походження її домішка можливе від особи (осіб), якій (яким) властиві як обидва виявлені антигени, так і один із них, тобто з групами А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А та АВ(IV) за ізосерологічною системою АВ0.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 255 від 04.05.2023 року ОСОБА_3 станом на день огляду виявляв ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період вчинення інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 254 від 04.05.2023 року ОСОБА_4 станом на день огляду виявляв ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період вчинення інкримінованого йому злочину ОСОБА_4 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладів психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягають рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, всебічно, повно і неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд висновує, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження - ножове поранення шиї з повним пересіченням правої підключичної вени та проникненням раневого каналу в праву плевральну порожнину, що обумовило зовнішню і внутрішню кровотечі та згодом призвело до масивної крововтрати. Згідно з висновком експерта № 106 від 06.04.2023 року вказане поранення шиї було небезпечним для життя в момент заподіяння і, в живих осіб, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження. Між зазначеним вище пораненням шиї ОСОБА_10 та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Окрім того, відповідно до висновку експерта № 106, враховуючи стан трупних явищ при розтині трупа, давність настання смерті ОСОБА_10 складає приблизно 12-24 години до розтину тіла ОСОБА_10 , який проводився 06.03.2023 року з 09:30 год до 12:00 год. Вказаний проміжок часу може відповідати часу заподіяння тілесних ушкоджень 05.03.2023 року в післяобідню пору доби, що співпадає з версію обвинувачення. На те, що смерть ОСОБА_10 настала саме в зазначений період вказують і інші досліджені судом докази, зокрема лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_10 , а також показання свідків - ОСОБА_20 , котра повідомила, що виявила труп ОСОБА_10 05.03.2023 року приблизно о 16 годині, та ОСОБА_19 , який бачив ОСОБА_10 ще живим цього ж дня приблизно в обідню пору.

Окрім того, відповідно до даних вищезазначеного експертного дослідження всі виявлені на трупі ОСОБА_10 тілесні ушкодження, серед яких і проникаюче ножове порання шиї з повним пересіченням правої підключичної вени, утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_10 .

З показань свідка ОСОБА_19 , а також показань самих обвинувачених, наданих в судовому засіданні, встановлено, що 05.03.2023 року в післяобідній період на території домогосподарства ОСОБА_10 перебували лише ОСОБА_10 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Водночас, як повідомили обвинувачені, в момент заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вийшов з будинку на вулицю, оскільки пішов в туалет, та повернувся вже після завершення конфлікту, що трапився між ОСОБА_3 і потерпілим.

Аналіз наявних в матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що в момент заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень (ІНФОРМАЦІЯ_4 в післяобідній період доби) останній перебував в кімнаті свого будинку з обвинуваченим ОСОБА_3 , котрий і наніс потерпілому встановлені судом тілесні ушкодження - синець правої половини обличчя з ранами на його тлі та синець носа з переломом його кісток, синець лівого коліна, а також три ножові поранення шиї.

Завдаючи ОСОБА_10 тілесні ушкодження, ОСОБА_3 діяв цілеспрямовано, рішуче, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Водночас до настання наслідків у виді смерті ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_3 ставився необережно. Підтвердженням цього свідчить кількість та характер виявлених на тілі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.

Так, на передній поверхні шиї потерпілого встановлено наявність трьох ножових ран, дві з яких проходили у підшкірно-жировій клітковині, без ушкоджень на своєму шляху крупних кровоносних судин чи органів шиї, у зв`язку з чим вони не були небезпечними для життя в момент заподіяння. Водночас третє ножове поранення шиї - з ушкодженням підключичної вени, що обумовило зовнішню і внутрішню кровотечі та призвело до масивної крововтрати, було небезпечним для життя в момент заподіяння. Від цього поранення шиї, як зазначив сам ОСОБА_3 , потерпілий впав на підлогу, і лише після завдання цього поранення ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії.

Поряд з цим, суд при вирішенні питання про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованому йому злочину вважає за необхідне надати оцінку версії обвинуваченого щодо обставин конфлікту з ОСОБА_10 , який передував вчиненню злочину.

Так, в своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що у відповідь на зауваження щодо протиправного заволодіння належними йому (обвинуваченому) коштами ОСОБА_10 погрожував ОСОБА_3 ножем. Намагаючись відібрати в ОСОБА_10 ніж, як вказує обвинувачений, він завдав потерпілому тілесні ушкодження, серед яких ножове поранення шиї з пошкодженням підключичної вени.

Надаючи оцінку такій версії обвинуваченого, суд звертає увагу на те, що сліди крові, виявлені на ножі, що був об`єктом експертного дослідження (висновки № 360/016, № СЕ-19/109-23/3828-БД), а також сліди крові, виявлені в сліді та на лівій шкарпетці, що належать ОСОБА_3 , на двох светрах та спортивних штанах, що належали потерпілому ОСОБА_10 , на вилучених під час огляду місця події фрагменті клейонки, вирізках тканини, вирізках з матрацу, одіяла, підодіяльника, покривала, належать саме потерпілому ОСОБА_10 , що підтверджується відповідними висновками експерта.

Належність цієї крові обвинуваченому ОСОБА_3 (у випадку змішування в одних і тих же слідах крові двох чи більше осіб) суд виключає, адже в останнього жодних ран чи інших ушкоджень виявлено не було. Про відсутність на тілі ОСОБА_3 будь-яких тілесних ушкоджень після описаної вище події також зазначили свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 .

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово змінював свої показання щодо причин конфлікту з ОСОБА_10 . Спочатку він стверджував, що ОСОБА_10 намагався викрасти кошти в ОСОБА_4 , котрий спав, на підставі чого між ним ( ОСОБА_3 ) та ОСОБА_10 згодом, коли ОСОБА_4 не було в будинку, виник вищезазначений конфлікт. Надалі обвинувачений стверджував, що ОСОБА_10 намагався викрасти гроші саме в нього. А тому наведена обвинуваченим версія розвитку подій з огляду на досліджені судом докази та встановлені обставини справи є малоймовірною, скоріш гіпотетичною.

Таким чином, суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Водночас судом встановлено, що внаслідок завданого ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_3 поранення шиї, смерть ОСОБА_10 настала не одразу, а через деякий проміжок часу, впродовж якого розвинулася кровотеча, що супроводжувалася падінням артеріального тиску, з наступною зупинкою серцевої діяльності. Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_4 , котрий невдовзі після завершення конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 повернувся до будинку останнього, усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_10 , який з видимими тілесними ушкодженнями лежить на підлозі, перебуває в небезпечному для життя стані, маючи можливість надати йому допомогу, проявивши байдужість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, не надав потерпілому жодної допомоги, не повідомив про стан ОСОБА_10 заклад охорони здоров`я, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги, а натомість залишив ОСОБА_10 в небезпечному для життя стані.

Отже, смерть ОСОБА_10 настала внаслідок завданого йому обвинуваченим ОСОБА_3 ножового поранення шиї, з повним пересіченням правої підключичної вени та проникненням раневого каналу в праву плевральну порожнину, що обумовило зовнішню і внутрішню кровотечі та призвело до масивної крововтрати, у тому числі у зв`язку із ненаданням ОСОБА_10 обвинуваченим ОСОБА_4 медичної допомоги та неповідомлення ОСОБА_4 належним установам (особам) про перебування ОСОБА_10 в небезпечному для життя стані.

Про відсутність активних дій зі сторони ОСОБА_4 , спрямованих на надання ОСОБА_10 допомоги, як-то виклик екстрених служб, свідчить досліджена судом інформація, отримана під час аналізу трафіку з`єднань абонента НОМЕР_3 ( ОСОБА_4 ), в якій взагалі відсутні записи про вихідні дзвінки з вказаного номера мобільного телефону в період з 09:00 год до 22:00 год 05.03.2023 року. Вказане, окрім того, також підтверджується показаннями самого обвинуваченого, відповідно до яких останній, побачивши важкопораненого ОСОБА_33 , ще притомного, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги та не вчинив жодних дій, спрямованих на надання ОСОБА_10 допомоги.

Водночас доводи ОСОБА_4 про те, що його бездіяльність пов`язана з розгубленістю, викликаною сильним стресом, виглядають неправдоподібно та суперечать встановленим судом обставинам. Так, після втрати ОСОБА_10 свідомості ОСОБА_4 не одразу покинув місце події, а поклав потерпілого (з допомогою ОСОБА_3 ) на ліжко. Невдовзі після цього ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 поїхали в м. Монастириська, а звідти - в с. Ковалівка до ОСОБА_24 , в якого приблизно годину-півтори розпивали алкоголь. Поряд з цим, свідок ОСОБА_23 , котрий відвозив обвинувачених до м. Монастириська, а потім і в с. Ковалівка, повідомив, що обвинувачені, сідаючи в його автомобіль, а також впродовж всієї поїздки поводилися спокійно. Свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_25 також не зауважили нічого незвичного в поведінці обвинувачених.

Вказане, на переконання суду, свідчить про байдуже ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до перебування ОСОБА_10 в небезпечному для життя стані, про цілковиту відсутність наміру надавати потерпілому будь-яку допомогу чи повідомити про стан ОСОБА_10 належним установам (особам), що свідчить про його низькі моральні якості.

Таким чином, суд кваліфікує бездіяльність обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 136 КК України як ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, при можливості надати таку допомогу та неповідомлення про такий стан особи належним установам чи особам, що спричинило смерть потерпілого.

У разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), суд відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України, окрім іншого, зазначає мотиви призначення покарання.

Відповідно до положень статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Таке покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Повертаючись до обставин цього кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я людини, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Суд бере до уваги молодий вік обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодружений, не працює, не має утриманців, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання скарг на нього не надходило. Суд також враховує, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІІ групи (генералізована епілепсія), що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААВ № 675302 від 03.11.2022 року, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що, серед іншого, підтверджується показаннями самого обвинуваченого, а також показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

Обставин, які пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, судом не встановлено. Так, на переконання суду, ОСОБА_3 не усвідомив значення своєї протиправної поведінки та суспільної небезпечності вчиненого ним діяння, впродовж судового розгляду цього кримінального провадження не надавав критичної оцінки скоєному, не висловлював бажання виправити ситуацію, що склалася, як і наміру понести кримінальну відповідальність за вчинене. А тому формальне визнання ОСОБА_3 своєї вини суд не може врахувати як обставину, що пом`якшує покарання.

Підсумовуючи наведене, суд встановив одну обставину, що обтяжує покарання, та відсутність обставин, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 121 КК України, відмінного від мінімального.

З огляду на викладене вище підстави для застосування ст. ст. 69, 75 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні, оскільки це вважатиметься явно несправедливим внаслідок м`якості, не відповідатиме адекватності (відповідності) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу ОСОБА_3 , та як наслідок - недостатнім для досягнення мети покарання.

Початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , тобто з 06 березня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 слід зарахувати в строк відбування покарання строк його затримання з 06.03.2023 року до 07.03.2023 року (день за день), а також строк попереднього ув`язнення з 07.03.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я людини, котрий відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Суд бере до уваги молодий вік обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодружений, не має утриманців, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Судом також вставлено, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, проходив військову службу по загальній мобілізації з 30.06.2022 року, що, зокрема, підтверджується військовим квитком обвинуваченого, в судовому засіданні висловив намір продовжити проходження служби.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що, серед іншого, підтверджується показаннями самого ОСОБА_4 , а також показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .

У зв`язку із запереченнями, висловленими захисником ОСОБА_4 , щодо вчинення останнім злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд звертає увагу на те, що норми кримінального процесуального закону не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимсь певним видом доказів, до прикладу медичними документами, висновками, як на тому наполягає захисник. Зазначені обставини підлягають доказуванню й оцінці, виходячи із положень ст. ст. 84, 92, 94 КПК України, шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, зокрема і показань свідків. Такий підхід до встановлення факту перебування особи в момент вчинення кримінального правопорушення у стані сп`яніння є усталеним і в практиці Верховного Суду, про що йдеться, серед іншого, в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.02.2020 року в справі № 643/20474/15-к, від 01.12.2021 року в справі № 672/1402/17 тощо.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить визнання обвинуваченим своєї вини.

Отже, суд встановив одну обставину, що обтяжує покарання, та одну обставину, що пом`якшує покарання, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк, що наближений до мінімального, передбачений санкцією ч. 3 ст. 136 КК України. При цьому, таке рішення суд приймає виходячи, зокрема, з того, що в Україні діє воєнний стан і відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Водночас обвинувачений ОСОБА_4 висловив намір продовжити проходження військової служби під час мобілізації з метою подолання військової агресії російської федерації на території України.

Разом з тим, підстави для застосування ст. ст. 69, 75 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні, оскільки це вважатиметься явно несправедливим внаслідок м`якості, не відповідатиме адекватності (відповідності) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу ОСОБА_4 , та як наслідок - недостатнім для досягнення мети покарання.

Початок строку відбування покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто з 06 березня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_4 слід зарахувати в строк відбування покарання строк його затримання з 06.03.2023 року до 07.03.2023 року (день за день), а також строк попереднього ув`язнення з 07.03.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Щодо цивільного позову ОСОБА_6

ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 , в порядку, визначеному ст. 128 КПК України, заявив у цьому кримінальному провадженні цивільний позов, в якому просив стягнути з обвинувачених солідарно 500 000,00 грн моральної шкоди. 18.03.2025 року адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подала суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно з якою ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 500 000,00 грн моральної шкоди, а також з обвинуваченого ОСОБА_4 300 000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Окрім того, ОСОБА_6 також просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на його користь 102 000,00 грн понесених ним процесуальних витрат.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_6 посилається на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 та бездіяльності ОСОБА_4 він зазнав душевних страждань та переживань з приводу смерті батька - ОСОБА_10 . Завдана йому моральна шкода, серед іншого, полягає в порушенні його особистого та сімейного благополуччя, порушенні його родинних зв`язків, зниженні життєвого оптимізму. У зв`язку із втратою батька він переживає почуття горя та відчаю.

Цивільний позов ОСОБА_6 обвинувачений ОСОБА_3 визнав частково (в розмірі 200 000,00 грн), посилаючись на відсутність коштів для здійснення відповідного відшкодування в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 також частково визнав цивільний позов ОСОБА_6 та просив суд визначити розмір моральної шкоди, якій підлягає стягненню з нього, в меншому розмірі, аніж той, що заявлений ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України).

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до встановлених судом обставин безпосередніми діями обвинуваченого ОСОБА_3 батьку потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_10 завдано ножове поранення шиї, з повним пересіченням правої підключичної вени та проникненням раневого каналу в праву плевральну порожнину, що обумовило зовнішню і внутрішню кровотечі та призвело до масивної крововтрати, що в підсумку спричинило смерть останнього. Водночас настання смерті ОСОБА_10 стало можливим також через злочинну бездіяльність обвинуваченого ОСОБА_4 , котра полягала в ненаданні ОСОБА_10 медичної допомоги та неповідомлення належним установам (особам) про перебування ОСОБА_10 в небезпечному для життя стані. Наведене свідчить про те, що між умисними діями ОСОБА_3 , бездіяльністю ОСОБА_4 та заподіяною обвинуваченими шкодою (заподіяння смерті ОСОБА_10 ) існує причинно-наслідковий зв`язок.

Внаслідок злочинних діянь обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, оскільки останній втратив близьку людину (батька), внаслідок чого порушено його родинні зв`язки, а завдані ОСОБА_6 втрати є непоправними.

Тобто шкоду ОСОБА_6 завдано спільними взаємопов`язаними сукупними діями обох обвинувачених.

Особливості відповідальності осіб, спільними діями або бездіяльністю яких завдано шкоди, визначені положеннями ст. 1190 ЦК України.

За загальним правилом, встановленим в ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Водночас ч. 2 ст. 1190 ЦК України передбачає, що за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Так, в заяві про збільшення позовних вимог ОСОБА_6 просить стягнути завдану йому обвинуваченими моральну шкоду в частці - 500 000,00 грн з ОСОБА_3 та 300 000,00 грн з ОСОБА_4 .

А тому з огляду на вищевказану заяву ОСОБА_6 суд вважає за можливе визначити відповідальність обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за заподіяну ОСОБА_6 моральну шкоду відповідно до правил ч. 2 ст. 1190 ЦК України, тобто у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Таким чином, зважаючи на обставини заподіяння обвинуваченими моральної шкоди, враховуючи глибину та тривалість моральних страждань ОСОБА_6 , істотність вимушених змін в його житті, пов`язаних із втратою батька, ступінь вини обвинувачених, діяннями яких ОСОБА_6 завдано моральної шкоди, та непоправність спричинених ними наслідків, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши на користь ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_3 450 000,00 грн моральної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_4 - 50 000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відмовивши таким чином в іншій частині позову з огляду на його недоведеність. Суд вважає, що саме такий розмір моральної шкоди буде достатньою сатисфакцією для

Зменшуючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 , суд враховує те, що ступінь вини ОСОБА_3 , який своїми умисними діями спричинив ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження, що в підсумку призвело до смерті останнього, значно переважає ступінь вини ОСОБА_4 , внаслідок злочинної бездіяльності якого, зокрема, й настала смерть ОСОБА_10 . А тому стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 заявленого потерпілим розміру моральної шкоди - 300 000,00 грн за наведених обставин, на переконання суду, не відповідатиме засадам розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про розподіл процесуальних витрат ОСОБА_6 , суд звертає увагу на приписи ч. 1 ст. 124 КПК України, згідно з якими у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, серед іншого, із витрат на правову допомогу, витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження.

У силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України розмір процесуальних витрат належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг.

Така позиція узгоджується з усталеною судовою практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (наприклад, постанови від 06.10.2022 року у справі № 554/1940/20; від 02.11.2023 року у справі 686/28824/21 тощо).

Більш в того, в постанові від 18.12.2023 року в справі № 742/1995/21 Верховний Суд, аналізуючи зміст ч. 1 ст. 124 КПК України, п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України та п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, зазначив таке: «Водночас, наприклад, п. 1 ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні приписи містяться у п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України. Тобто, нормативне регулювання порядку відшкодування витрат на професійну правову допомогу у кримінальному провадженні відрізняється від того, яке передбачено цивільним та господарським процесуальним законодавством».

З наведеного слід зробити висновок, що можливість стягнення ще не понесених витрат (витрат, які будуть понесені) на правничу допомогу не передбачено кримінальним процесуальним законом.

Повертаючись до обставин цього кримінального провадження, судом встановлено таке.

05.09.2023 року адвокат ОСОБА_7 і потерпілий ОСОБА_6 уклали договір про надання правової допомоги № 034, за умовами пп. 1.2 якого адвокат зобов`язалася надавати клієнту необхідну правову допомогу в кримінальному провадженні.

За правову допомогу, передбачену в пп. 1.2 договору, ОСОБА_6 , або за його дорученням третя особа, зобов`язався сплати адвокату винагороду в розмірі з розрахунку 1 година роботи адвоката - 1000,00 грн. Розмір гонорару за участь адвоката у судовому засіданні становить 4000,00 грн (пп. 3.1 цього договору).

Згідно з п. 4.1 договору про надання правової допомоги № 034 його сторони погодили, що розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору.

06.09.2023 року адвокатом ОСОБА_7 видано ордер на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_6 на підставі договору про надання правової допомоги № 034 від 05.09.2023 року в Монастириському районному суді Тернопільської області.

Також до позовної заяви ОСОБА_6 долучено попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, відповідно до якого витрати цивільного позивача визначено в розмірі 30 700,00 грн, з яких: 4000,00 грн - вартість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (4 год); 4000,00 грн - підготовка та подання цивільного позову (4 год); 20 000,00 грн - участь адвоката в судових засіданнях (5*4000,00 грн); 2700,00 грн - транспортні витрати (5*540,00 грн).

На підтвердження вимог про стягнення процесуальних витрат, понесених ОСОБА_6 у зв`язку із судовим розглядом цього кримінального провадження, представник потерпілого долучила акт приймання-передачі наданих послуг № 2 від 16.03.2025 року, згідно з яким на виконання договору про надання правової (правничої) допомоги № 034 від 05.09.2023 року адвокат ОСОБА_7 надала, а ОСОБА_6 прийняв послуги загальною вартістю 102 000,00 грн, а саме:

- 72 000,00 грн за участь в судових засіданнях (в приміщенні суду) від 06.09.2023 року, 21.09.09.2023 року, 04.10.2023 року, 02.11.2023 року, 20.12.2023 року, 15.01.2024 року, 21.02.2024 року, 13.03.2024 року, 21.03.2024 року, 05.04.2024 року, 11.04.2024 року, 10.05.2024 року, 31.05.2024 року, 19.06.2024 року, 04.07.2024 року, 19.07.2024 року, 24.07.2024 року, 12.09.2024 року, 07.10.2024 року, 18.10.2024 року, 31.10.2024 року, 02.12.2024 року, 06.02.2025 року, 13.02.2025 року (24*3000,00 грн);

- 6000,00 грн за участь в судових засіданнях (в режимі відеоконференції) від 20.09.2023 року, 23.12.2024 року, 03.03.2025 року (3*2000,00 грн);

- 24 000,00 грн витрат на пальне (24*1000,00 грн).

В п. 1.3 цього акта приймання-передачі наданих послуг визначено, що розрахунки між сторонами відбуваються відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 034 від 05.09.2023 року з розрахунку 1 год роботи адвоката - 2000,00 грн, судове засідання (онлайн) - 2000,00 грн, засідання в приміщенні суду - 3000,00 грн. Витрати на пальне становлять 1000,00 грн за кожну поїздку до суду.

Водночас інших належних документів - квитанцій до прибуткового касового ордера, платіжних доручень з відміткою банку або інших банківських документів, касових чеків, які б підтверджували обґрунтованість понесених потерпілим витрат на надання йому правової допомоги суду не надано. Також суду не надано доказів понесення представником потерпілого витрат, пов`язаних із прибуттям до місця судового провадження.

За таких обставин заявлені ОСОБА_6 процесуальні витрати в розмірі 102 000,00 грн не підлягають розподілу у зв`язку з недоведеністю.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз в цьому кримінальному провадженні, слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід залишити без змін, продовживши строк дії вказаного запобіжного заходу до 23 год 59 хв 26 травня 2025 року без визначення суми застави.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, змінити на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 23 год 59 хв 26 травня 2025 року.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 8, 129 Конституції України, ст. ст. 369, 371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 06 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання затримання з 06.03.2023 року до 07.03.2023 року (день за день), а також строк попереднього ув`язнення з 07.03.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання, тобто з 06 березня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його затримання з 06.03.2023 року до 07.03.2023 року (день за день), строк попереднього ув`язнення з 07.03.2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 450 000,00 (чотириста п`ятдесят тисяч) грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 - відмовити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 07.03.2023 року в справі № 595/324/23 (провадження № 1-кс/595/126/2023), скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- сліди папілярних узорів пальців рук, які поміщено у сейф-пакет № WAR1013783; ножиці, які поміщено у паперовий конверт; покривало, яке поміщено у сейф-пакет № WAR1726489; дві робочих поверхні від швабри, які поміщено у сейф-пакет № SUD3027289; вирізка із ковдри, яка поміщена у паперовий конверт; вирізка із подушки, яка поміщена у паперовий конверт; п`ять ножів, які поміщено у паперові конверти; одяг трупа ОСОБА_10 , а саме: светр із комбінованої бавовняної тканини в зелений та червоний колір, светр трикотажний світло-коричневого забарвлення, спортивні штани, поміщені в спецпакет KIV 7103426; вирізку із матраца, яку поміщено у паперовий конверт; вирізку із скатертини, яку поміщено у паперовий конверт; змив із підлоги, який поміщено у паперовий конверт; ганчірка, яка поміщена у паперовий конверт; зламаний ніж, який поміщено у паперовий конверт; два пластикових стакана, які поміщено у паперовий конверт; слід низу взуття, який поміщено у паперовий конверт; слід протектора шин, який поміщено у паперовий конверт; дві пластикові пляшки та прилад для куріння зі слідами наркотичного засобу - екстракту канабісу вагою 0,0428 г, які поміщено у спецпакет № 5879043, речовину рослинного походження зеленого кольору - канабіс вагою 0,19 г, яку поміщено у спецпакет № 3786025, поліетиленовий пакет із вмістом всередині речовини рослинного походження зеленого кольору - канабісу вагою 0,41 г, який поміщено у спецпакет № 3786024, чотири поліетиленові пакети прозорого кольору із вмістом всередині зерен коричневого кольору - дозрілим насінням роду Конопля, які поміщено у спецпакет № 3776203, згорток аркуша паперу із залишками речовини рослинного походження зеленого кольору - канабісу вагою 0,02 г, який поміщено у спецпакет № 3786023 - знищити;

- речі, які належать ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон марки «ХУАВЕЙ» із сім-картами НОМЕР_8 та НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , який поміщено у сейф-пакет № WAR0055430; мобільний телефон марки «ХІОМІ», сірого кольору, у чорному чохлі, який поміщено у сейф-пакет № WAR0055431; грошові кошти в розмірі 1091 (одна тисяча дев`яносто одна) грн (купюрами номіналом по 200, 50, 20, 1), які поміщено у сейф-пакет № WAR0055442; пошкоджений срібний ланцюжок із навіскою у вигляді хреста, який поміщено у сейф-пакет № WAR0055460; балонову куртку темно-синього кольору із розривом в ділянці рукава, яка поміщена у сейф-пакет № WAR1726494; футболку коричневого кольору, яка поміщена у сейф-пакет № WAR1495937; пару черевик чорного кольору із надписом «SKMB», які поміщено у сейф-пакет № WAR1726495; пару шкарпеток білого кольору із слідами речовини бурого кольору, які поміщено у сейф-пакет № WAR0055432; джинси синього кольору із слідами речовини бурого кольору, які поміщено у сейф-пакет № WAR1726496 - повернути ОСОБА_3 ;

- речі, які належать ОСОБА_4 , а саме: грошові кошти на загальну суму 5843 (п`ять тисяч вісімсот сорок три) грн (номіналом по 200, 100, 50, 20, 10, 5, 2, 1), які поміщено у сейф-пакет № WAR0055459; мобільний телефон марки «TECNO», ІМЕІ: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , із сім-карткою НОМЕР_3 , який поміщено у сейф-пакет № 2431842; спортивні штани темного кольору та куртку чорного кольору, які поміщено у сейф-пакет № 2091989; безрукавку синьо-зеленого кольору марки «PUMA» із слідами речовини червоно-бурого кольору, яку поміщено у сейф-пакет № INZ4015005; светр синього та оранжевого кольору, який поміщено у сейф-пакет № WAR1496016; пару кросівок марки «Рібак», які поміщено у сейф-пакет № WAR1496017; пара шкарпеток чорного кольору із білими смугами, які поміщено у сейф-пакет № WAR1496018; термобілизну коричневого кольору із символікою ЗСУ, яку поміщено у сейф-пакет № WAR1496015 - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Sigma», чорного кольору, який поміщено у сейф-пакет № WAR1013782 - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- камуфляжну куртку синьо-сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку було поміщено у сейф-пакет № INZ4015004 - повернути ОСОБА_13 .

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 37 279,15 грн з кожного витрат за проведення судових генетично-молекулярних експертиз № СЕ-19/109-23/3833-БД від 25.05.2023 року та № СЕ-19/109-23/3834-БД від 13.07.2023 року, № СЕ-19/109-23/3829-БД від 29.06.2023 року та № СЕ-19/109-23/3831-БД від 28.06.2023 року, № СЕ-19/109-23/3833-БД від 11.05.2023 року, № СЕ-19/109-23/4442-БД від 10.07.2023 року, № СЕ-19/109-23/4441-БД від 07.07.2023 року.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін та продовжити строк дії вказаного запобіжного заходу до 23 год 59 хв 26 травня 2025 року.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту змінити на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 23 год 59 хв 26 травня 2025 року.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1