Справа № 347/1580/24
Провадження № 1-кп/347/132/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючої судді : ОСОБА_1

Секретаря: ОСОБА_2

З участю прокурора: ОСОБА_3

Представника потерпілого : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 18.06.2024 року, відносно обвинуваченої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Пістинь , Косівського району , жительки АДРЕСА_1 , українки, гр.України, освіта середня-спеціальна, не працюючої, має на утриманні 1 особу інваліда ІІ групи, депутатом не обиралася, раніше не судимої, -

- за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в: -

ОСОБА_5 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно за наступних обставин:

ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, діючи з умислом на заволодіння грошовими коштами допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, особа зобов`язана вчасно повідомити Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації, не повідомивши вказане управління про виїзд за кордон у період часу з 28 квітня 2022 року до 15 травня 2022 року виїхала за межі території України та не здійснювала догляд за інвалідом ОСОБА_6 , внаслідок чого, шляхом приховування відомостей, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, умисно, протиправно заволоділа грошовими коштами державного бюджету в сумі 1397 (тисяча триста дев`яносто сім) гривень 20 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України.

Крім цього, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, повторно, діючи з умислом на заволодіння грошовими коштами допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, особа зобов`язана вчасно повідомити Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації, не повідомивши вказане управління про виїзд за кордон у період часу з 14 червня 2022 року до 30 серпня 2022 року виїхала за межі території України та не здійснювала догляд за інвалідом ОСОБА_6 , внаслідок чого, шляхом приховування відомостей, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, умисно, протиправно заволоділа грошовими коштами державного бюджету в сумі 6291 (шість тисяч двісті дев`яносто одна) гривня 13 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України.

Також, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, повторно, діючи з умислом на заволодіння грошовими коштами допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за нею, достовірно знаючи, що у разі припинення здійснення догляду або за наявності інших причин, що впливають на призначення та виплату компенсаційної виплати, особа зобов`язана вчасно повідомити Управління соціального захисту населення Косівської районної державної адміністрації, не повідомивши вказане управління про виїзд за кордон у період часу з 14 вересня 2023 року до 11 листопада 2023 року виїхала за межі території України та не здійснювала догляд за інвалідом ОСОБА_6 , внаслідок чого, шляхом приховування відомостей, які мають суттєве значення для призначення компенсаційних виплат, шляхом обману, умисно, протиправно заволоділа грошовими коштами державного бюджету в сумі 4919 (чотири тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 10 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України.

В сукупності ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч.1 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України.

Обвинувачена в справі, ОСОБА_5 , подала суду письмове клопотання 17.12.2024 року підтримала в судовому засіданні, про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.190 КК України за епізодом вчиненим за період з 28.04.2022 року до 15.12.2022 року на загальну суму матеріальної шкоди в загальному розмірі 1397,20 грн - закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року.

Прокурор підтримала клопотання обвинуваченої та не заперечила в його задоволенні.

Представник потерпілого, ОСОБА_4 , підтримала клопотання обвинуваченої та не заперечує в його задоволенні.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали провадження, суд дійшов такого висновку:

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований і ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та втілюється у правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Частина 6 ст. 3 КК України передбачає, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

У постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголосив, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Як визначено п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, для кваліфікації кримінальних та адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV ПК України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України а зокрема, за епізодом вчиненим за період з 28.04.2022 року до 15.12.2022 року на загальну суму матеріальної шкоди в загальному розмірі 1397,20 грн.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022р.» станом на 01.01.2022 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", становив 2481,00 грн.

З урахуванням указаного, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01.01.2022 складав 1240,50 грн (2481,00 грн розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вказаний період складають суму в розмірі 2481,00 грн (1240,50 грн х 2).

Отже, заволодіння чужим майном вартістю до 2481 грн. включно становить адміністративне правопорушення.

ОСОБА_5 інкримінуються викрадення майна за вказаним вище епізодом на суму значно нижчу ніж 2481 грн, а відтак діяння останньої за таких умов з врахуванням положень ст. 5 КК України підлягає кваліфікації як адміністративне, а не кримінальне правопорушення, що виключає можливість подальшого продовження кримінального провадження за інкриміноване діяння за вказаним вище епізодом.

Таким чином, на обвинувачену ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вимогами ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на положення ст. 5 КК України та на клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 у вчиненні епізоду з 28.04.2022 року до 15.12.2022 року на загальну суму матеріальної шкоди в загальному розмірі 1397,20 грн на підставі вимог п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, тому що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих йому за вказаними епізодами діянь.

Даних, які б перешкоджали закриттю кримінального провадження у частині обвинувачення за вказаними епізодами на підставі п.4 -1 ч.1 ст.284 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином враховуючи той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наведеними нею в поданому письмовому клопотанні епізодом, де матеріальна шкода не перевищує 2481 грн., в даному випадку, відповідно до вищевказаних положень КК України та Конституції України, а також враховуючи згоду обвинуваченої, яка надала свою на це згоду та просила задоволити клопотання, таке підлягає задоволенню та прийняття рішення про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України, за епізодом вчиненим за період з 28.04.2022 року до 15.12.2022 року на загальну суму матеріальної шкоди в загальному розмірі 1397,20 грн, в зв`язку з набуттям чинності Закону, який скасовує кримінальну відповідальність за вказану дію.

Розгляд кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено в ЄРДР за №0000196 від 18.06.2024 року передбачених ч.1 ст. 190 та ч.2 ст.190 КК України - продовжити по суті.

Керуючись ЗУ № 3886-ХІ від 18.07.2024року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набув чинності 09.08.2024, п. 4-1, ч. 1 ст. 284, ст. 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.190 КК України на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0000196 від 18.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за епізодом вчиненим за період з 28.04.2022 року до 15.12.2022 року на загальну суму матеріальної шкоди в загальному розмірі 1397,20 грн - закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Продовжити розгляд справи №1-кп/347/1580/24 , провадження 1-кп/347/132/25, в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень за матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесено в ЄРДР за № 0000196 від 18.06.2024 року передбачених ч.1 ст. 190 та ч.2 ст.190 КК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, процесуальному керівнику прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Косівський районний суд .

Суддя ОСОБА_1