Провадження № 1-кс/947/1455/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001307 від 05.10.2023 за ч.3 ст.229 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, детективами підрозділу територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001307 від 05.10.2023 за ч.3 ст.229 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно заяви МАКІТА КОРПОРЕЙШН, за дорученням якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКІТА УКРАЇІНА», , група осіб, фальсифікуючи продукцію ТМ «МАКІТА», незаконно використовують знак для товарів та послуг «МАКІТА», що призводить до завдання правовласнику торгової марки матеріальної шкоди.

Так, на території м. Одеса та Одеської області діє група осіб, яка з метою особистого збагачення шляхом продажу контрафактної продукції, а саме неоригінальної продукції ТМ «МАКІТА», здійснюють збут зазначених товарів шляхом безпосереднього фізичного продажу та продажу через інтернет ресурси.

Окрім цього, проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що до протиправної діяльності причетний автотранспортний засіб DAF FT XF105, д.н.з. « НОМЕР_1 », напівпричіп SCHMITZ SCS 24L 2013 д.н.з. « НОМЕР_2 », який використовується причетними до вчинення кримінального правопорушення особами, з метою транспортування контрафактних виробів із неправомірним використанням торгових знаків «МАКІТА», в тому числі шляхом їх переміщення через митний кордон України.

Також встановлено, що до відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці від імені ТОВ «ФРОУЗЕН ХАРД» () подано МД № 25UA38U8, транспортний засіб DAF FT XF105, д.н.з. « НОМЕР_1 », причеп SCHMITZ SCS 24L 2013 д.н.з. « НОМЕР_2 », щодо імпорту товарно-матеріальних цінностей, відправником яких зазначено YIWU XINZHONG TRADE CO.,LTD (Китайська народна республіка).

Разом з цим, проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що до протиправної діяльності причетний автотранспортний засіб DAF XF 530 FT, д.н.з. « НОМЕР_3 », напівпричіп Schmitz cargobull SCB S3T д.н.з. « НОМЕР_4 », який використовується причетними до вчинення кримінального правопорушення особами, з метою транспортування контрафактних виробів із неправомірним використанням торгових знаків «МАКІТА», в тому числі шляхом їх переміщення через митний кордон України.

Також встановлено, що до відділу митного оформлення № 6 митного поста «Чорноморськ» Одеської митниці від імені ТОВ «ФРОУЗЕН ХАРД» () подано МД № 25UA11U5, транспортний засіб DAF XF 530 FT, д.н.з. « НОМЕР_3 », напівпричіп Schmitz cargobull SCB S3T д.н.з. « НОМЕР_4 », щодо імпорту товарно-матеріальних цінностей, відправником яких зазначено YIWU XINZHONG TRADE CO.,LTD (Китайська народна республіка).

Так, 17 січня 2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси проведено обшук транспортного засобу вантажний сідловин тягяч марки «DAF FT XF105», VIN « НОМЕР_5 », д.н.з. « НОМЕР_1 », з напівпричепом SCHMITZ SCS 24L 2013, д.н.з. « НОМЕР_2 », в ході якого виявлено та вилучено: пакет документів для розмитнення та транспортування для подальшого розмитнення на Румунській митниці на 7 арк. та 3 перепустки в оригіналах та копіях; пакет документів для розмитнення та транспортування для розмитнення на 9 арк. в оригіналах.

Вилучені документи на підставі постанови детектива від 18.01.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні оскільки відповідно до ч.1 ст.98 КПК України.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутність.

Особа щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_4 , повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Представник ТОВ «ФРОУЗЕН ХАРД» - адвокат ОСОБА_5 надала заяву в якій просила розглянути клопотання у її відсутності, щодо накладення арешту заперечувала, посилаючись на те, що вилучені документи не містять інформацію щодо ТМ «МАКІТА» та не можуть вважатись доказами.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заяву адвоката ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001307 від 05.10.2023 за ч.3 ст.229 КК України, розпочатого за фактом виготовлення фальсифікованої продукції неоригінальної продукції ТМ «МАКІТА», що у подальшому реалізується.

В рамках вказаного кримінального провадження органом досудового розслідування встановлено осіб, які займаються виготовленням фальсифікованої продукції неоригінальної продукції ТМ «МАКІТА», що у подальшому реалізується, у тому числі шляхом безпосереднього фізичного продажу та продажу через інтернет ресурси.

Оскільки вилучені під час обшуку документи, імовірно, є знаряддям злочину передбаченого ч.3 ст.229 КК України на підставі постанови детектива їх було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001307 від 05.10.2023 за ч.3 ст.229 КК України року, розпочатого за фактом неправомірного використання торгової марки, схожої за своїми ознаками на торгову марку «МАКІТА».

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.3 ст.229 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Слідчий суддя на підставі викладеного та долучених до клопотання матеріалів, прийшов до висновку, що вилучене під час обшуку майно може містити у собі інформацію щодо вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження, зокрема, вилучені документи імовірно є знаряддям кримінального правопорушення та в подальшому можуть бути використані в якості речових доказів в рамках кримінального провадження.

Крім того, наразі наявна інформація про незаконну реалізацію товару відшуканого під час проведення обшуків за іншими адресами, що може призвести до втрати речових доказів в рамках кримінального провадження, а тому є необхідність у арешті вилучених документів для розмитнення та транспортування товару з метою забезпечення їх збереження.

Отже, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України та містити у собі відомості щодо обставин їх вчинення.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності особи, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлена особа в порядку ст. 174 КПК України має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001307 від 05.10.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене у ході обшуку 17.01.2025 вантажного сідлового тягяча марки «DAF FT XF105», VIN « НОМЕР_5 », д.н.з. « НОМЕР_1 », з напівпричепом SCHMITZ SCS 24L 2013, д.н.з. « НОМЕР_2 », а саме: пакет документів для розмитнення та транспортування для подальшого розмитнення на Румунській митниці на 7 арк. та 3 перепустки в оригіналах та копіях; пакет документів для розмитнення та транспортування для розмитнення на 9 арк. в оригіналах

шляхом заборони будь-кому користуватися та розпоряджатися ним до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1