Справа№487/179/25
Провадження №1-кс/487/1664/25
УХВАЛА

Іменем України

07.03.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання заступника керівника Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000081 від 04.08.2021 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000081, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- квартиру загальною площею 38,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107);

- квартиру загальною площею 45,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 27487982);

- гараж загальною площею 23,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , адреса ГК: проспект 50- річчя Перемоги 15/1 ;

- автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», білого кольору, VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

У клопотанні зазначено наступне.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000081 від 04.08.2021, за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінальногоправопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово виконуючи обов`язки генерального директора Азово-Сиваського національного природного парку, тобто будучи відповідно до Примітки 1 ст. 364 КК України та п. 2 Примітки 1 ст. 368 КК України службовою особою, яка займає відповідальне становище, оскільки тимчасово здійснював функції представника влади, а також обіймав тимчасово в державній установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно- розпорядчих функцій, систематично одержував неправомірну вигоду за наступних обставин.

Відповідно до п. п. 1.2, 1.3 Положення про Азово-Сиваський національний парк (далі - Парк), затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.09.2015 № 354 (у редакції наказу Мінекоенерго від 29.04.2021 №29.04.2020) (далі - Положення) Парк є неприбутковою бюджетною, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою загальнодержавного значення і входить до складу природно - заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання; Парк є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у відділенні Казначейства, печатку із зображенням Державного герба України і своїм найменуванням, штампи, офіційну емблему, що реєструються в установленому порядку та бланки.

Відповідно до п. 2.2. Положення основними завданнями Парку є створення умов для організованого туризму та інших видів рекреаційної діяльності в природних умовах з додержанням режиму охорони заповідних комплексів та об`єктів; забезпечення охорони його території з усіма природними об`єктами.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Положення управління Парком здійснюється відповідно до вимог законодавства спеціальною адміністрацією (далі - адміністрація). До складу адміністрації входять відповідні наукові підрозділи, служба охорони, відділи екологічної освіти, господарського та іншого обслуговування, згідно з затвердженим штатним розписом; адміністрацію очолює генеральний директор.

Відповідно до п.п. 3.5, 3.6 Положення Парк в установленому порядку має право: надавати платні послуги згідно із законодавством; Генеральний директор несе персональну відповідальність за виконання покладених на Парк завдань, в тому числі за організацію та проведення природоохоронних заходів, науково - дослідних, господарських та інших робіт.

Відповідно до п. 3.7. Положення повноваження директора Парку є: забезпечує керівництво роботою адміністрації Парку, його територіальних структурних підрозділів та несе відповідальність за виконання покладених на них завдань; забезпечує виконання завдань, визначених у пункті 2.2. Положення; представляє Парк в органах державної влади, місцевого самоврядування та судових органах, а також на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності та у відносинах з трудовим колективом; у межах своєї компетенції видає накази, затверджує та погоджує інші акти, що стосуються діяльності Парку; визначає функціональні обов`язки працівників; здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Відповідно до п. п. 11.2, 12.1, 12.3 Положення Генеральний директор Парку несе персональну відповідальність за організацію та ведення бухгалтерського обліку, його достовірність, ведення статистичної та іншої звітності, а також за збереження відповідної документації; рекреаційна діяльність на території Парку організовується та здійснюється адміністрацією Парку, у тому числі на підставі договорів/угод з підприємствами, установами, організаціями, а також фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності; із суб`єктами господарювання, які здійснюють свою діяльність на території Парку, адміністрацією можуть укладатися відповідні договори/угоди.

10.08.2021 приблизно о 13 годині 35 хвилин фізична особа - підприємець ОСОБА_6 звернулась до тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора Парку ОСОБА_5 з питанням щодо можливості проведення туристичних екскурсій на території о. Бирючий Азово - Сиваського національного природного парку. Під час спілкування із ОСОБА_6 , перебуваючи у адміністративній будівлі Азово -Сиваського національного природного парку за адресою: Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Відродження, 54, ОСОБА_5 повідомив останній, що такі екскурсії територією о. Бирючий можливі, при цьому зазначив, що офіційний платіж за договором про надання послуг за вищезазначені види екскурсій складає 100 гривень із дорослої людини та 50 гривень з дитини.

Крім того, ОСОБА_5 , розуміючи протиправність своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, маючи відповідні повноваження, висловив ОСОБА_6 вимогу про необхідність додаткової систематичної сплати йому за кожну проведену екскурсію, окрім офіційного платежу, грошових коштів у сумі 100 гривень за дорослу людину та 50 гривень за дитину, за укладання договору між Парком та ФОП ОСОБА_6 про надання обумовлених послуг щодо проведення туристичних екскурсій територією о. Бирючий Азово-Сиваського національного природного парку та безперешкодного доступу на вказану територію.

У подальшому, прийнявши вимоги ОСОБА_5 , 10.08.2021 між Парком в особі тимчасово виконуючого обов`язків генерального директора ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 укладено договір № 57 про надання послуг з перевезень пасажирів територією о. Бирючий.

Відповідно до п. 3.2. вказаного договору вартість вказаних послуг складає: з дорослої людини - 100 грн. 00 коп. та для дітей віком від 4 до 14 років - 50 грн. 00 коп.

На виконання умов вказаного договору 14.08.2021 у денний час ФОП ОСОБА_6 організувала та провела автомобільну екскурсію територією о. Бирючий Азово-Сиваського національного природного парку для 16 дорослих людей та 2 дітей. При цьому ОСОБА_6 за вказану екскурсію сплатила офіційний платіж відповідно до умов договору, який склав 1 700 гривень.

У вказаний день приблизно об 11 годині 30 хвилин тимчасово виконуючий обов`язки генерального директора Азово-Сиваського національного природного парку Державного управління справами ОСОБА_5 , перебуваючи на території о.Бирючий Азово-Сиваського національного природного парка, реалізуючи свій злочинний умисел щодо одержання вищеобумовленої ним неправомірної вигоди, одержав від ОСОБА_6 таку неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 1700 гривень, із розрахунку 100 гривень за дорослу людину та 50 гривень за дитину.

У подальшому, на виконання умов вказаного договору, 20.08.2021 у денний час ФОП ОСОБА_6 організувала та провела автомобільну екскурсію територією о. Бирючий Азово-Сиваського національного природного парку для 27 дорослих людей та 7 дітей. При цьому ОСОБА_6 за вказану екскурсію сплатила офіційний платіж відповідно до умов договору, який склав 3 050 гривень.

Крім того, на виконання умов вказаного договору 26.08.2021 у денний час ФОП ОСОБА_6 організувала та провела автомобільну екскурсію територією о. Бирючий Азово-Сиваського національного природного парку для 24 дорослих людей та 11 дітей. При цьому ОСОБА_6 за вказану екскурсію сплатила офіційний платіж відповідно до умов договору, який склав 2 950 гривень.

У подальшому 26.08.2021 об 11 годині 20 хвилин тимчасово виконуючий обов`язки генерального директора Азово-Сиваського національного природного парку Державного управління справами ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті приміщення адміністративної будівлі Азово-Сиваського національного природного парка за адресою: Херсонська обл., м. ГенІчеськ, вул. Відродження, 54, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел на систематичне одержання неправомірної вигоди, одержав від ОСОБА_6 вищеобумовлену ним неправомірну вигоду у сумі 6 000 гривень, із розрахунку 100 гривень за дорослу людину та 50 гривень за дитину за проведенні автомобільні екскурсії територією о. Бирючий Азово-Сиваського національного природного парку, які мали місце 20.08.2021 та 26.08.2021.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, виконуючи систематичні дії, що об`єднані єдиним злочинним наміром у період часу з 14.08.2021 по 26.08.2021 одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_6 на загальну суму 7700 гривень за вищеописаних обставин.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Підозрюваному ОСОБА_5 26 серпня 2021 року вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

27.10.2021 матеріали кримінального провадження, в поряду ст. 290 КПК України, відкриті стороні захисту.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 409761102 ОСОБА_5 , на праві власності належить:

-квартира загальною площею 38,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107);

-квартира загальною площею 45,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер майна 27487982);

-гараж загальною площею 23,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ ОСОБА_5 , на праві приватної власності належить автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», білого кольору, VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

На даний час існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що зазначене вище майно в подальшому може підлягати конфіскації, як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, вищеперелічене майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 підлягає арешту.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 04.08.2021 за ч. 3 ст. 368 КК України.

26.08.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. На час розгляду клопотання підстави вважати, що дане повідомлення про підозру скасоване судовим рішенням, яке набрало законної сили, - відсутні.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 , на праві власності належить:

- квартира загальною площею 38,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107);

- квартира загальною площею 45,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 27487982);

- гараж загальною площею 23,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до реєстраційної картки ТЗ ОСОБА_5 , на праві власності належить автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», білого кольору, VIN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5. ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим доведено, що існує необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав на даний час для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного в клопотанні майна, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-173, 309, 395, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

1. квартиру загальною площею 38,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107);

2..квартиру загальною площею 45,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 27487982);

3. гараж загальною площею 23,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 ;

- із позбавленням права на відчуження та розпорядження.

Накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», білого кольору, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_3 , - із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1