Провадження № 1-кс/761/7825/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід слідчого судді,

у с т а н о в и в:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з заявою про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 007 18 від 27.12.2022 (справа № 761/10597/25, провадження № 1-кс/761/7613/2025)

На обґрунтування заяви захисник зазначив, що слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення ініційованого прокурорм клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 прокурору. Крім того, захисник зазначив, що слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва не уповноважений на розгляд зазначеного вище клопотання, оскільки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 007 за обвинуваченням ОСОБА_5 перебуває у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя на стадії підготовчого засідання.

Також захисник наполягав, що слідчим суддею порушено права підозрюваного, оскільки слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого щодо надання часу стороні захисту для приватного спілкування.

У судовому засіданні захисник та його підзахисний заяву підтримали та просили відвести слідчого суддю ОСОБА_6 від розгляду клопотання сторони обвинувачення.

Прокурор просила у задоволенні заяви сторони захисту відмовити, тому що заява захисника ОСОБА_4 є необґрунтованою, у діях слідчого судді відсутні ознаки, які б свідчили про упереджене ставлення до однієї з сторін провадження.

Суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Статтею 75 КПК України визначений перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

Однієї з підстав, яка унеможливлює участь судді у розгляді справи, є наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суддя бере до уваги, що з дня ратифікації Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ), та у силу ст. 9 КПК суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.

Згідно з п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. Під час ухвалення судових рішень судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Надаючи оцінку доводам заяви, суддя відмічає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Неупередженість судді та суду передбачає відсутність будь-якої зацікавленості при відправленні правосуддя, об`єктивність і повну безсторонність щодо учасників процесу.

Практика Європейського суду з прав людини сформулювала зміст такої категорії як «безсторонній суд», що включає суб`єктивний та об`єктивний критерії.

Суб`єктивний критерій означає, що суд має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; об`єктивний - що суд має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Отже, суб`єктивну складову категорії «безсторонній суд» утворює наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Таким чином, ознакою суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку суду умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його об`єктивності.

ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» зазначив, що для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Таким чином, безсторонність суду може викликати сумніви, коли є підстави побоюватися, що суд перебуває у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі.

Отже, ініціатором заяви має бути доведено, що відносини, які склались між слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва та однією із сторін кримінального провадження, мають такий характер, що свідчить про можливу упередженість слідчого судді, тобто його зацікавленість у вирішенні справи через надання переваги інтересам сторони обвинувачення.

Захисник у своїй заяві зазначив, що упередженість слідчого судді ОСОБА_6 полягає у залишенні без задоволення клопотання сторони захисту про повернення ініційованого прокурором клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи свою позицію, захисник зазначив, що у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 007 за обвинуваченням ОСОБА_5 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя у підготовчому судовому засіданні 21.01.2025 колегією суддів продовжений строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладене, на думку захисника, свідчить про відсутність у слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва повноважень щодо розгляду ініційованого стороною обвинувачення клопотання. Отже, відмова слідчого судді у поверненні прокурору клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою свідчить про упередженість такого слідчого судді.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що рішенням колегії суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.02.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 007 за обвинуваченням ОСОБА_5 направлений до Верховного Суду для вирішення питання про передачу кримінального провадження на розгляд відповідному суду у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудового розслідування.

Отже, на день звернення прокурора до слідчого судді Шевченківського орайнного суду м. Києва з клопотанням про продовження застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд, що має здійснити судовий розгляд провадження № 220 220 000 000 007, Верховним Судом не визначений.

З викладеного витікає, що, відмова стороні захисту у задоволенні клопотання щодо повернення прокурору ініційованого нею клопотання не може свідчити про упередженість слідчого судді ОСОБА_6 .

Таким чином, доводи захисника ОСОБА_4 про наявність підстав для висновку про упередженість слідчого судді ґрунтуються на припущеннях, тобто не можуть розглядатися як обґрунтовані та вказувати на наявність у слідчого судді будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження щодо сторін кримінального провадження.

Таким чином, наведене захисником не створює сумнівів щодо неупередженості слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяв захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 007 18 від 27.12.2022 (справа № 761/10597/25, провадження № 1-кс/761/7613/2025) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1