Справа № 308/527/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2025 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді, клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна , у кримінальному провадженні за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
+81 м., автодороги М-06, сполученням Київ-Чоп, поблизу с. Чинадієво, Мукачівського району, Закарпатської області.
Після огляду слідчим СОГ правоохоронного органу місця ДТП, володільцем транспортного засобу «Lexus» моделі ЕS-250, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , у добровільному порядку було надано згоду на тимчасове затримання даного автомобіля, з метою проведення його оглядів на предмет перевірки технічного стану, фіксації слідової інформації механічних пошкоджень для транспортно-трасологічного та дактилоскопічного дослідження.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13.11.2023 року, з метою збереження речових доказів накладено арешт на тимчасово вилучений 27.10.2023 року на місці настання події автомобіль «Lexus» моделі ЕS-250, д.н.з. НОМЕР_1 .
Вилучений та у подальшому арештований транспортний засіб було поміщено на спеціальний штраф майданчик поліції, який розташований у м. Мукачеві на вул. Об`їзна, б/н. З часу затримання 27.10.2023 року і до теперішнього часу даний автомобіль зберігається під відкритим небом.
Адвокат ОСОБА_4 стверджує, що такий тривалий час (більш ніж 1 рік) і спосіб зберігання під відкритим небом затриманого автомобіля «Lexus» моделі ЕS-250, д.н.з. НОМЕР_1 по причині зміни циклів погодних та природних явищ, знищує товарну цінність цього майна, що негативно позначається на майнових інтересах його володільця ОСОБА_3 .
Також адвокат зазначає, що на теперішній час в межах даного кримінального провадження проведено всі процесуальні дії щодо оглядів автомобіля слідчими та судовими експертами, виконано судові експертизи щодо перевірки технічного стану даного автомобіля, виконано транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизи щодо дослідження механізмів і причин настання цієї ДТП, в тому числі виконано комісією експертів Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз спільно із судовими експертами Закарпатського обласного бюро СМЕ додаткову комплексну комісійну судово-медичну, інженерно-технічну, транспортно-трасологічну та авто технічну експертизу.
При цьому, із висновків цих судових експертиз вбачається, що причинно-наслідкового зв`язку та провини у настанні цієї ДТП, у діях водія ОСОБА_3 не встановлено, у зв`язку з чим , йому у справі визначено процесуальний статус свідка.
Не зважаючи на це, даний транспортний засіб, який вилучався тимчасово, продовжує занадто тривалий час утримуватися під арештом хоча в такому обмеженні прав його володільця ОСОБА_5 повністю відпала будь-яка процесуальна потреба.
З урахуванням наведеного адвокат ОСОБА_4 у клопотанні просить скасувати арешт на автомобіль та повернути його володільцю ОСОБА_3 .
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав подане клопотання про скасування арешту майна, просив задовольнити з підстав та мотивів викладених в клопотанні.
Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Підставою накладення арешту на нерухоме майно було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.
Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів та необхідністю проведення відповідних експертиз із вилученим автомобілем.
Власник та володілець майна не був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.
Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Нормами ч.1 ст. 174 КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею - це необґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба .
Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що на даний час досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.
Заявником у свою чергу, не додано до матеріалів справи доказів того, що мета накладення арешту на даний час досягнута, всі експертизи та слідчі дії з арештованим майном проведені, а також беручи до уваги вимоги ст. 23 КПК України щодо безпосередності дослідження судом доказів у судовому засіданні, у суду може виникнути необхідність дослідження даного доказу у судовому засіданні, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час не відпала потреба в застосуванні арешту, такий накладено було обґрунтовано, будь-яких обставин, які б не були відомі під час вирішення питання про накладення арешту не встановлено.
Слідчий суддя вважає заявником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту накладного згідно Ухвали слідчого судді від13.11.2023 року, з метою збереження речових доказів автомобіля- тимчасово вилученого 27.10.2023 року на місці настання події , внаслідок якої загинув потерпілий пішохід ОСОБА_6 та в продовженні такого заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, не наведено також і доказів того, що на даній стадії досудового розслідування вищезазначений захід забезпечення арешту майна, яке є джерелом підвищеної небезпеки та внаслідок зіткнення якого було спричинено смерть пішохода , втратив свою актуальність.
Також слід звернути увагу на те, що при розгляді клопотання про скасування арешту майна , поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Крім цього, ст. 174 КПК України визначено коло осіб, які можуть звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту майна, зокрема, інший власник або володілець майна.
Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із даним клопотанням, в інтересах гр. ОСОБА_3 , зазначивши в клопотанні, що останній є володільцем вилученого транспортного засобу. При цьому, жодних доказів на підтверджння вказаним доводам до клопотання не долучено.
Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 слідує, що автомобіль марки «Lexus», моделі «ES 250», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 належить на праві власності ТОВ «РІК-ФРПМ». Будь-яких доказів, що дане товариство передало автомобіль гр. ОСОБА_3 у володіння, користування , матеріали клопотання не містять.
Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, клопотання є не обґрунтованим та таким що не підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя, -
Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання щодо скасування арешту майна.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст хвали виготовлено 7.03.2025р.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1