Справа № 530/322/25
Номер провадження 1-кп/530/110/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2025 р. м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду м. Зіньків, Полтавської області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000029 від 31.01.2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, вдівця, пенсіонера, раніше не судимого

у вчинені у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в порушення вимог Конституції України та Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству умисно вчинив фізичне насильство по відношенню до ОСОБА_4 , яка являється його рідною донькою, тобто вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах з наступних обставин:

30.01.2025 року близько 18 год 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в кухні житлового будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1

на грунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння , передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання ,в ході сварки із донькою ОСОБА_4 , взяв з підлоги дерев`яний стілець та тримаючи його обома руками ,умисно завдав даним стільцем одного удару в область голови ОСОБА_4 .

В результаті вищевказаних умисних та протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 завдано тілесних ушкоджень у вигляді : набряку м`яких тканин ,синця та осаднення епідермісу шкіри в лобно-тім`яно скроневій області голови зліва, які згідно висновку експерта №35 від 03.02.2025 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В обвинувальному акті прокурор Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_5 зазначає, про беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, не оскарження встановлених досудовим розслідуванням обставин і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у відповідності до положень ст.381,382 КПК України та просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1ст.349 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Добровільність рішень ОСОБА_3 викладені ним у заяві і підтверджені захисником ОСОБА_6 , що його представляв.

Потерпілою ОСОБА_4 подано письмову заяву, у якій вона не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні та заяву про те, що їй роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Таким чином перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, повністю доведена за результатами спрощеного провадження. Підстав для призначення розгляду у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та виклику для участі в ньому учасників кримінального провадження не вбачається.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, а саме своїми умисними та протиправними діями, заподіяв легке тілесне ушкодження.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до частини 1статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставиною, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374,381-382,394,424,473,475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ,що становить 510 ( п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирати.

Речові докази по справі відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Відповідно до ч.4ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1