Справа № 953/2469/25
Провадження № 1-кс/953/2144/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року м. Харків Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 15.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2025 року прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на напівпричеп «Koegel», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає таке.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному 15 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 15.03.2025 близько 05.30 на автодорозі М29 поблизу АЗС «Маршал», населений пункт Наталіно Берестинського району Харківської області, відбувся наїзд автомобілем «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , на вантажний автомобіль «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом «Koegel», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без водія, який перебував в нерухомому стані.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події, водія ОСОБА_5 з множинними тілесними ушкодженнями доставлено до лікарні ХМКЛШНМД ім. проф. Мещанінова, реанімація, контакту не доступний.

15.03.2025 після проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди напівпричеп «Koegel», реєстраційний номер НОМЕР_4 , був вилучений та визнаний речовим доказом.

Напівпричеп «Koegel», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди напівпричеп «Koegel», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже з метою зберігання речових доказів відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті напівпричепа «Koegel», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи (технічного стану автомобіля), транспортно-трасологічної та авто технічних експертиз, медико-криміналістичних експертиз.

Необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

ОСОБА_4 , яка є власником майна, у судове засідання не з`явилася, була повідомлена про час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантажний автомобіль «Сканія», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з напівпричепом «Koegel», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є предметом вчинення кримінального правопорушення, постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_7 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Берестинський район, с. Наталіне, вул. Промислова, 1.

Отже, слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання його речовим доказом, є необхідність у проведенні ряду експертиз.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч. 2 ст.171 КПК України та подано прокурором до суду у строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, що відповідає положенням ч.1 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 15.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на напівпричеп «Koegel», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .

Роз`яснити прокурору його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1