Справа № 686/7021/23
Провадження № 1-кс/686/1840/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків, у кримінальному провадженні № 0000486 від 14.09.2023 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на здійснення примусового відбирання біологічних зразків (слини) у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення судової біологічної експертизи.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що «у провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 від 14.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, вступила у попередню змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини амфетамін.

З цією метою, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою власної наживи, всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, зокрема положень ч. 1 ст. 7 вказаного закону, згідно якого діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України, дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим законом, а в передбачених ним випадках порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, а також в порушення вимог ч. 3 ст. 7 цього ж Закону, згідно якої діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включена до таблиць ІІ і ІІІ Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці ІV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом, згідно ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними» передбачено, що незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, вирішили збагатитися маючи на меті збут психотропних речовин.

Так, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (час, місце, спосіб), придбали психотропну речовину амфетамін, з метою подальшого збуту. З цією метою, ОСОБА_7 , 29.04.2024, близько 11 год. 59 хв., перебуваючи у м. Хмельницький в телефонному режимі, прийняв замовлення від особи під легендованими даними ОСОБА_8 , на збут психотропної речовини «амфетамін», обумовленою вагою 100 г. Після отримання замовлення ОСОБА_7 , близько 12 год. 36 хв., у телефонному режимі повідомив про це ОСОБА_6 та отримав вказівки від останнього, щодо вартості амфетаміну, яка становить 350 гривень за 1 г. Під час подальшої телефонної розмови, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що вказана вага психотропної речовини є в наявності та можна приїжджати. Після цього, близько 15 год. 10 хв., ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про місце для зустрічі і подальшого збуту психотропної речовини, а саме: Хмельницький район, смт. Чорний Острів, магазин «Поділля Продукти».

Після цього, 29.04.2024, близько 15 год. 14 хв., ОСОБА_8 зустрівся із ОСОБА_7 в обумовленому раніше місці. Далі, ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_6 та запитав, де і коли можна здійснити збут амфетаміну. ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що він знаходиться в м. Хмельницькому та повідомив про місце зустрічі, а саме: м. Хмельницький, вул. Вайсера, магазин «Богдан». Цього ж дня, близько 15 год. 49 хв., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зустрілися із ОСОБА_6 на вказаному місці.

Під час зустрічі, ОСОБА_6 , повідомив, що зняв квартиру на декілька днів і їм потрібно йти до неї. Після чого вони втрьох, прибули до будинку за адресою АДРЕСА_1 так піднялись до квартири АДРЕСА_2 .

29.04.2024, близько 15 год. 58 хв., зайшовши до квартири, в середині їх очікувала ОСОБА_5 . Надалі, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , щоб остання відважила психотропну речовину для збуту. Після цього, ОСОБА_5 пішла до кухонної кімнати, виконуючи вказівку ОСОБА_6 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишилися в кімнаті та спілкувалися з приводу збуту психотропної речовини та наркотичних засобів. Під час спілкування, о 16 год. 45 хв. ОСОБА_8 , передав ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 35000 гривень за психотропну речовину «амфетамін». Надалі, о 16 год. 47 хв., до кімнати зайшла ОСОБА_5 та поклала поліетиленовий пакет із амфетаміном на стіл біля ОСОБА_8 . Після цього, останній забрав даний пакет з амфетаміном та вийшов із квартири.

Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою між собою, збули ОСОБА_8 порошкоподібну речовину, обумовленою вагою 100 г, яка містить психотропну речовину амфетамін, вагою 27,451 г., що згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо великих розмірів.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, амфетамін (Таблиця ІІ Список №2) віднесено до психотропної речовини, обіг якої обмежено.

30.01.2025, ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Разом з тим, 06.11.2022 набрав чинності Закон України від 09.07.2022 № 2391-ІХ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини», який введено в дію 06.02.2023.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» передбачено обов?язкову державну реєстрацію геномної інформації щодо осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров?я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

Державна реєстрація геномної інформації полягає в унесенні до Електронного реєстру геномної інформації людини, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, відомостей про генетичні ознаки людини та визначених цим Законом знеособлених персональних даних про особу.

Порядком проведення обов`язкової реєстрації геномної інформації людини, затвердженим постановою КМУ «Деякі питання реалізації ЗУ «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» від 29.08.2023 № 978, передбачено, що відбір біологічного матеріалу здійснюється із застосуванням засобів для відбору біологічних зразків.

Відбір і направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні вказаних злочинів, якщо результати експертизи можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюються відповідно до статті 242 КПК України.

30.01.2025, проведено огляд місця події, за адресою: м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 55, під час чого вилучено 20 біологічних зразків (змивів).

Крім того, 18.02.2025, призначено судово-біологічну експертизу, щодо встановлення генетичних ознак у вилучених змивах.

Враховуючи вище викладене, а також з метою підтвердження причетності підозрюваної ОСОБА_5 до скоєння вказаного злочину, а також до інших тяжких та особливо тяжких злочинів на території України та зокрема Хмельницької області, виникла необхідність у відібранні в нього біологічних зразків, а саме букального епітелію для призначення судової біологічної експертизи та порівняння вилучених біологічних зразків (змивів) з місця події.

Так, 30.01.2025, підозрюваній ОСОБА_5 оголошено постанову слідчого про відібрання біологічних зразків від 30.01.2025, на що підозрювана добровільно надавати біологічні зразки відмовилася.

З метою підтвердження причетності підозрюваної до скоєння вказаного злочину, а також до інших тяжких та особливо тяжких злочинів на території України та зокрема Хмельницької області, виникла необхідність у відібранні в нього біологічних зразків, а саме букального епітелію для призначення судової біологічної експертизи та порівняння вилучених біологічних зразків (змивів) з місця події.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання у судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про розгляд за його відсутністю, вимоги підтримав.

Підозрювана ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, що, відповідно до ч.3 ст.245, ч.4 ст.163 КПК України, не є перешкодою для розгляду поданого слідчим клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження №0000486, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Частиною першою ст.160 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000486 від 14.09.2023 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2, 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України.

30.01.2025, проведено огляд місця події, за адресою: м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, 55, під час чого вилучено 20 біологічних зразків (змивів).

З метою підтвердження факту причетності саме підозрюваної ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, 18.02.2025 р., постановою слідчого, було призначено судову біологічну експертизу.

З урахуванням того, що за відсутності зразків букального епітелію ОСОБА_5 неможливо здійснити порівняння під час проведення судово-біологічної експертизи, 30.01.2025 р. слідчим було винесено постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, зокрема, про відібрання зразків букального епітелію у ОСОБА_5 , яка відмовилась добровільно такі зразки надати.

За наведених обставин, враховуючи процесуальний статус ОСОБА_5 , якій у даному кримінальному провадженні 30.01.2025 р. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, а також наявність доказів того, що остання може мати відношення до вилучених в ході огляду місця події речових доказів, які, з поміж іншого, мають бути об`єктом дослідження в ході проведення судової біологічної експертизи, для проведення якої також необхідні зразки букального епітелію ОСОБА_5 , яка такі зразки добровільно надати відмовилась, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги слідчого, викладені у клопотанні, про необхідність надання дозволу на примусове відібрання означених біологічних зразків.

На переконання слідчого судді, слідчим належним чином доведено потребу органу досудового розслідування у відібранні біологічних зразків, а також неможливість у інший спосіб отримати вказані зразки з метою доведення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні № 0000486.

При вирішенні питання про надання дозволу на примусове відбирання біологічних зразків, слідчий суддя враховує положення статей 3, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та передбачене ст.63 Конституції України загальне право особи не свідчити проти себе та своїх близьких. Також, враховується, що фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя» і охороняється статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод як право на повагу до сімейного і приватного життя. Тобто, будь-яке медичне втручання становить втручання у це право. Проте такі втручання є виправданими, відповідно до п.2 ст.8 Конвенції, якщо вони необхідні в інтересах національної та громадської безпеки, економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Так, Європейський суд з прав людини зазначив: легітимний інтерес щодо запобігання злочинності може бути більш важливим за інтереси суб`єктів даних і суспільства щодо захисту персональних даних (у тому числі відбитків пальців та інформації ДНК) (рішення у справі «S. Та Марпер проти Сполученого Королівства», п.104»).

Також, слідчий суддя приймає до уваги ту обставину, що букальний епітелій є матеріалом, який існує незалежно від волі особи, його отримання, за своєю процедурою, не тягне за собою серйозного втручання у фізичну та психічну цілісність особи та суспільний інтерес у розслідуванні кримінального провадження виправдовує такий ступінь втручання у права підозрюваної ОСОБА_5 .

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини «Саундерс проти Сполученого Королівства» суд нагадав, що, попри відсутність згадки у статті 6 Конвенції, право мовчати, а також право не свідчити проти себе є загальновизнаними міжнародними нормами, покладеними в основу поняття справедливого судового розгляду за статтею 6. Їх логічне обґрунтування полягає, між іншим, у захисті обвинувачуваного від тиску з боку властей, що тим самим сприяє запобіганню судовим помилкам і досягненню цілей статті 6 (див. згадуване рішення у справі Джона Мюррея, с. 49, п. 45, та згадуване рішення у справі Функе, с. 22, п. 44). Право не свідчити проти себе, зокрема, передбачає, що сторона обвинувачення у кримінальній справі намагається довести свої обвинувачення, не спираючись на докази, отримані методами тиску та примусу проти волі обвинуваченого. У цьому сенсі це право тісно пов`язане з презумпцією невинуватості, що міститься у пункті 2 статті 6 Конвенції. Право не свідчити проти себе головним чином пов`язане з повагою до бажання обвинуваченого мовчати. Однак, як цілком зрозуміло, у правових системах Договірних Сторін Конвенції та в інших державах це правило не поширюється на використання в кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного, такі, як, між іншим, документи, отримані на підставі ордера, змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК (п. 68, 69).

Отже, відібрання у ОСОБА_5 у примусовому порядку біологічних зразків, з метою проведення, в подальшому, судової молекулярно-генетичної експертизи, не є порушенням ст.63 Конституції України, а також відповідає прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Аналіз вищезазначених норм закону вказує, що передумовою для звернення сторони кримінального провадження із клопотанням про примусове здійснення відібрання біологічних зразків (букального епітелію) є відмова особи надати дані зразки у добровільному порядку. У даному випадку були дотриманні умови, за яких слідчий може звернутись із даним клопотанням, оскільки підозрювана відмовилася виконувати постанову слідчого про відібрання біологічних зразків.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставин справи, слідчий суддя вважає, що у кримінальному провадженні встановити факт використання вищевказаних речових доказів, що були вилучені в ході огляду місця події, саме підозрюваною ОСОБА_5 або іншою особою, можливо лише шляхом здійснення біологічного експертного дослідження, проведення якого неможливе без отримання зразків букального епітелію ОСОБА_5 .

Оцінивши обґрунтованість наведених слідчим доводів, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання доведено наявність достатніх підстав вважати, що біологічні зразки, про дозвіл на примусове відібрання яких клопоче слідчий, та отримані за результатами судової біологічної експертизи фактичні дані, самі по собі, так і в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Також слідчим доведено, що висновок експерта, який може бути наданий за результатами дослідження, окрім іншого, й букального епітелію ОСОБА_5 , а також віднайдені речові докази (на яких, можливо, збереглись клітини з генетичними ознаками підозрюваної), в подальшому, можливо використати як докази та те, що без їх отримання не виявляється можливим іншими способами довести обставини, які передбачається довести в ході досудового розслідування кримінального провадження. Також, слідчий суддя зважає на наявність підстав вважати, що отримання біологічних зразків не є небезпечним для здоров`я ОСОБА_5 , не принизить її честь та гідність, а необхідне для з`ясування її причетності чи непричетності до вказаних кримінальних правопорушень (з`ясування факту використання нею віднайдених знарядь злочинів), виявлення інших осіб, причетних до цих злочинів, для правильної кваліфікації кримінального правопорушення, забезпечення виконання вимог ст.2 КПК України, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відтак, з урахуванням доведених слідчим обставин, а саме: підстав для застосування такого заходу як примусове відібрання біологічних зразків у особи, як то визначено у ст.245 КПК України, у порядку, згідно з положеннями ст.ст.160-166 КПК України; що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_5 , яка відмовилась у добровільному порядку надати біологічні зразки; в інший спосіб, окрім як в примусовому порядку, неможливо відібрати біологічні зразки (букального епітелію) ОСОБА_5 , як і неможливо іншими способами встановити та довести обставини, які передбачається з`ясувати за допомогою вказаних біологічних зразків, необхідних для проведення експертного дослідження, а також для доведення факту винуватості або невинуватості підозрюваної; за допомогою саме такого примусового заходу, як відібрання біологічних зразків підозрюваної ОСОБА_5 , може бути виконане завдання слідчого щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне надати дозвіл на здійснення примусового відібрання букального епітелію ОСОБА_5 для проведення судової біологічної експертизи у даному кримінальному проваджені, в зв`язку з чим подане слідчим клопотання в означеній частині вимог, підлягає задоволенню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню подане клопотання в частині вимог щодо надання дозволу на здійснення примусового відбирання біологічних зразків саме всім слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні, оскільки, враховуючи положення ч.3 ст.245 КПК України, означений дозвіл слідчий суддя вправі надавати лише прокурору або слідчому, який наділений повноваженнями самостійно залучати необхідних спеціалістів до проведення відповідних слідчих та процесуальних дій, і цим правом слідчий може скористатися без отримання дозволу слідчого судді.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 163, 164, 241, 245, 309, 372 КПК України, -.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Надати дозвіл старшому слідчому в ОВС ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000486, на примусове відібрання у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічних зразків: букального епітелію (слини), для проведення судової біологічної експертизи.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала діє по 30 березня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя