Справа № 309/4076/24
Провадження № 1-кп/309/247/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст кримінальне провадження №0000182 внесене до ЄРДР від 07.08.2024 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, із загальною середньою освітою, пенсіонерки, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено обставини того, що 28 липня 2024 року приблизно о 15 годині ОСОБА_4 перебуваючи у с.Рокосово по вул. Вакарова на території дворогосподарства №18 на ґрунті довготривалих неприязних відносин із ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, взявши пластикове відро нанесла ним три удари по ногах потерпілої, внаслідок чого спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої третини правого та лівого стегна по передній поверхні, лівого колінного суглобу по передній поверхні, згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №121/Х від 08.08.2024 року кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнала, не визнала встановлені обставини під час досудового розслідування. Суду пояснила , що 28 липня 2024 року приблизно о 15 годині повертаючись додому із магазину, побачила потерпілу ОСОБА_7 , яка разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відпочивали та вживали алкогольні напої. Обвинувачена побачила, що корито біля сараю повне води і вона вирішила вилити воду із нього. Вона взяла відро і почала черпати воду із нього та виливати воду на землю. До неї підбігла ОСОБА_10 і штовхнула її на землю і почала наносити їй удари, а обвинувачена почала лити воду на неї, бо не могла піднятися. Обвинувачена викликала працівників поліції. Обвинувачена ОСОБА_4 просила її виправдати.

Допитавши обвинувачену ОСОБА_4 , потерпілу ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , дослідивши та проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази, відповідно до вимог ст. 94 КПК України в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України сторона обвинувачення посилається на письмові докази, показання свідків, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду і підтвердили вину обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила про те, що 28 липня 2024 року, у неділю, приблизно о 15 годині, ОСОБА_4 повернувшись додому та побачивши потерпілу, її матір та ще двох їх знайомих, які разом відпочивали на своїй земельній ділянці під виноградником, почала виражатися у їх адресу нецензурними словами. Далі почала лити фекалії у їх сторону. ОСОБА_6 , побачивши це, пішла до неї, та почала запитувати її для чого вона це робить. У відповідь ОСОБА_4 облила її фекаліями, на що потерпіла відштовхнула її від себе і остання впала. ОСОБА_4 пластмасовим відром почала наносити удари по її ногах, внаслідок чого спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців. Потерпіла просила притягнути обвинувачену ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Свідок ОСОБА_9 допитана у судовому засіданні дала показання про те, що 28 липня 2024 року приблизно о 15 годині ОСОБА_4 побачивши потерпілу, її та ще двох їх знайомих, які разом відпочивали на своїй земельній ділянці під виноградником, почала виражатися у їх адресу нецензурними словами. На зауваження дочки ОСОБА_6 вилила на неї фекалії та пластмасовим відром нанесла удари дочці по ногах.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 28 липня 2024 року відпочивав разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та своїм братом. Вони пригощалися. З чого почався конфлікт він не бачив, бачив як ОСОБА_4 наносила удари відром потерпілій ОСОБА_6 , у конфлікт не втручався.

Зокрема, судом за клопотанням сторони обвинувачення були дослідженні дані, що містяться у наступних процесуальних джерелах доказів.

У ході судового розгляду кримінального провадження досліджено наступні письмові докази:

- витяг з ЄРДР за №0000182, внесеному до ЄРДР від 07.08.2024 року як правову підставу початку досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 125 КК України /а.п. 89/;

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 06.08.2024 року про спричинення їй тілесних ушкоджень 28 липня 2024 року приблизно о 15 годині ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 ./а.п. 88/;

- постанову про призначення судово-медичної експертизи від 08.08.2024 року щодо спричинення 28.07.2024 р. тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ОСОБА_6 /а.п. 86/;

- висновок експерта №121/х від 08.08.2024 року ОСОБА_11 при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці нижньої третини правого та лівого стегна по передній поверхні, лівого колінного суглобу по передній поверхні, та згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №121/х від 08.08.2024 року кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути пластмасове відро, що діяло по механізму удару і можуть вкладатися в час пригоди, що мала місце 28.07.2024 р. /а.п. 87/.

За таких обставин встановлено достатньо підстав обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 в тому, що 28 липня 2024 року приблизно о 15 годині ОСОБА_4 перебуваючи у АДРЕСА_2 на ґрунті довготривалих неприязних відносин із ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, взявши пластикове відро нанесла ним три удари по ногах потерпілої, внаслідок чого спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої третини правого та лівого стегна по передній поверхні, лівого колінного суглобу по передній поверхні, згідно висновку експерта судово-медичної експертизи №121/Х від 08.08.2024 року кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 50 КК України, про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При обранні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - проступок; особу винної: пенсіонерка, обвинувачена характеризується негативно, раніше не судима, її ставлення до наслідків вчиненого правопорушення - не вважає себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання суд не знайшов.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки на думку суду виправлення засудженої за такого покарання можливе, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування кримінального провадження, інші процесуальні витрати - відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст.ст. 373-374, ч.3 ст.382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирається.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1