Номер провадження: 11-сс/813/312/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0002384 від 22.11.2024 року, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Біляївка Біляївського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітних дітей, працюючого дільничним офіцером поліції сектору дільничних, офіцерів поліції відділу превенції Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.342,

ч.1 ст.345 КК України,

встановив:

Другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002384 від 22.11.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.342,

ч.1 ст.345 КК України, скоєного за обставин, викладених в клопотанні органу досудового розслідування.

22.11.2024 року ОСОБА_6 затриманий органом досудового розслідування в порядку ст.ст.208, 615 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України, за кваліфікуючими ознаками: замах на вбивство працівника правоохоронного органу, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

25.11.2024 року старший слідчий в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі), ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , звернувся із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2024 року задоволено клопотання органу досудового розслідування та ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та ухвалою апеляційного суду від 16.12.2024 року залишено без змін рішення слідчого судді.

08.01.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні:

- злочину, передбаченого ч. 3 ст. 342 КК України, за кваліфікуючими ознаками: опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, поєднаний з примушенням цієї особи, шляхом погрози застосування насильства до виконання явно незаконних дій;

- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за кваліфікуючими ознаками: погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

09.01.2025 року старший слідчий в ОВС 2-го СВ (з дислокацією в м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Клопотання мотивоване тим, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження продовжують існувати ризики, які не зменшились та не відпали з моменту обрання підозрюваному запобіжного заходу, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також необхідністю виконати вимоги ст.290, 291 КПК України.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання органу досудового розслідування та підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком до 22 січня 2025 року, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_6 у вчиненні злочинів та продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК, а саме переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; врахувавши обґрунтованість пред`явленої нової підозри, суспільно-небезпечний характер вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження виключного запобіжного заходу підозрюваному.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати її та постановити нову, якою встановити підозрюваному відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Захисник вказує про необґрунтованість підозри, недоведеність ризиків та не врахування особи підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки. Також захисник зазначає, що слідчий суддя був упередженим при розгляді клопотання органу досудового розслідування та не уповноважений на розгляд клопотання, оскільки слідчий підрозділ ДБР перебуває під юрисдикцією іншого районного суду м. Одеси.

Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

Апеляційний розгляд проведено без учасників процесу, оскільки захисник звернувся з клопотаннями про здійснення розгляду без його участі. Підозрюваний не звертався із клопотанням про здійснення розгляду за його участі.

Також розгляд проведено без прокурора, який будучи повідомленим у передбаченому законом порядку, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

За таких підстав, враховуючи положення ч.4 ст.107, ч.4 ст.405 КПК України (далі КПК) апеляційний розгляд проведено у письмовому провадженні за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача; дослідивши матеріали судового та кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Щодо доводів клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 395 КПК, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З матеріалів судового провадження та оскарженої ухвали вбачається, що клопотання захисника є зайвим, з огляду на дотримання строків подачі апеляційної скарги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваному, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні злочинів, які йому інкриміновані відповідно до зміненої та нової підозри.

Докази, які долучені до клопотання та були враховані слідчим суддею та підстав, передбачених ст.87 КПК, для визнання цих доказів недопустимими, колегією суддів не встановлено та стороною захисту щодо існування таких підстав відомостей не надано.

Апеляційний суд вважає, що долучені до клопотання слідчого докази є такими, що вказують на наявність обставин та відомостей, які можуть переконати суд та неупередженого спостерігача, що підозрюваний можливо вчинив інкриміновані йому дії. Ці докази, на даній стадії досудового розслідування, є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, дає апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість оскарженої ухвали слідчого судді в частині наявності обґрунтованої підозри.

Колегія суддів визнає необґрунтованими доводи сторони захисту щодо не підсудності Київському районного суду м. Одеси клопотання органу досудового розслідування, та відповідно оскаржена ухвала винесена незаконним складом суду, з огляду на таке.

Згідно п.2 ч.2 ст.132 КПК клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Відповідно матеріалів кримінального провадження, а саме витягу ЄРДР за №0002384 від 22.11.2024 року - органом, який здійснює досудове розслідування в даному провадженні є Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Згідно положень ст.38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України; 4) підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів (у випадку здійснення досудового розслідування у формі дізнання).

Тобто, п.п. «г» ч.2 ст.38 КПК визначено, що слідчі підрозділи ДБР є органами досудового розслідування, які здійснюють досудове розслідування.

Згідно інформаційного листа в.о. директора ДБР України на адресу Голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (вх. №199/1/157-21 від 02.02.2021 року), ДБР України (в доповнення до інформаційного листа за №10-8-02-10575 від 05.05.2021 року), повідомило Верховний Суд про нову дислокацію слідчих підрозділів Територіального Управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Згідно вказаного листа, ТУ ДБР розташоване у м. Миколаєві, поширює свою діяльність на: Кіровоградську область (слідчий підрозділ органу досудового розслідування - Третій Слідчий відділ з дислокацією за адресою: м. Кропивницький, вул. Глінки, 2); Одеську область (слідчий підрозділ органу досудового розслідування - Другий Слідчий відділ з дислокацією за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9) та відповідно Миколаївську область (слідчий підрозділ органу досудового розслідування - Перший Слідчий відділ з дислокацією за адресою: м. Миколаєві, вул. Спаська, 18).

З урахуванням визначеної ДБР України дислокації слідчих підрозділів ТУ ДБР з розташуванням в м. Миколаєві, кримінальне провадження №0002384 від 22.11.2024 року, відноситься до юрисдикції Київського районного суду м. Одеси, як місцевому суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого був упередженим, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки сторона захисту під час розгляду клопотання в місцевому суді, не заявляла відвід слідчому судді, хоча мала таке право у разі існування підстав або сумнівів у неупередженості.

Разом з цим, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею не в повній мірі враховані вимоги КПК, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до матеріалів провадження, на день розгляду слідчим суддею клопотання органу досудового розслідування, ОСОБА_6 підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.342, ч.1 ст.345 КК України, які відповідно до положень ст.12 КК України є нетяжкими злочинами.

Матеріали провадження не містять доказів щодо переховування підозрюваного від органу досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню та повідомлення про підозру у вчиненні іншого злочину.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді щодо продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є незаконною та підлягає скасуванню.

Водночас, колегією суддів встановлені обставини, які тягнуть за собою закриття провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС 2-го СВ (з дислокацією в м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_11 , погодженого прокурором ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , з огляду на наступне.

Згідно відомостей, які розміщені в ЄДРСР, 21.01.2025 року, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого 2-го СВ (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до останнього запобіжний захід у виді застави в розмірі 20-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Даний факт унеможливлює розгляд клопотання слідчого, оскільки до підозрюваного ухвалою слідчого судді, яка є чинною, застосований інший запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частина 1 ст.412 передбачає, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням наведених вище обставин, апеляційний суд визнає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що в порядку п.2 ч.3 ст.407 КПК, підлягає безумовному скасуванню з постановленням нової ухвали.

Враховуючи зазначені обставини, а також положення ч. 6 ст. 9 КПК, згідно з якими, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржена ухвала слідчого судді про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає скасуванню, а провадження за клопотанням органу досудового розслідування підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2024 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0002384 від 22.11.2024 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС 2-го СВ (з дислокацією в м. Одеса) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_11 , погодженого прокурором ОСОБА_10 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4