Справа № 186/2062/24
Провадження № 1-кс/0186/289/24
У Х В А Л А

12 грудня 2024 року м. Шахтарське

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_3.,

секретар - ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 06 грудня 2024 року він звернувся до ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст.364 КК України.

У вищевказаній заяві було зазначено про те, що 10.12.2021 р. директор ШУ «Першотравенське» ДТЕК «Павлоградвугілля» ОСОБА_2 , зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно виніс наказ № 2438-к від 10.12.2021 р. про його звільнення з посади гірника підземного ДШТ № 2 за порушення трудової дисципліни, яке нібито полягає у здійсненні прогулу без поважної причини з 11.05.2019 р. по 10.12.2021 р., і таке діяння, на думку заявника, має ознаки злочину, передбаченого ст.364 КК України.

Йому було видано талон-повідомлення про реєстрацію його заяви у єдиному обліку за № 7778. Однак, до теперішнього часу відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, що є порушенням ст.214 КПК України.

Просить зобов`язати ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ст.364 КК України.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги в його відсутність, скаргу підтримує, просить її задовольнити.

Прокурор та представник ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали скарги та надані матеріали перевірки, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частиною першою ст.304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Із наданих матеріалів перевірки №7778 вбачається, що дійсно 06.12.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області з повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, про що слідчим вказаного органу поліції складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.12.2024 р., який на підставі рапорту помічника чергового 06.12.2024 р. було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №7778.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 заявив, що просить прийняти міри до директора ШУ «Першотравенське» ДТЕК «Павлоградвугілля» ОСОБА_2 , який зловживаючи своїм службовим становищем, незаконно виніс наказ № 2458-к від 10.12.2021 р. про звільнення його з посади гірника підземного дільниці шахтного транспорту № 2 за порушення трудової дисципліни, яке нібито полягає у здійсненні прогулу без поважної причини з 11.05.2019 р. по 10.12.2021 р.

У той же день, 06.12.2024 р., ОСОБА_1 надав пояснення з приводу своєї заяви про вчинення кримінального правопорушення, у якому зазначив, що 10 грудня 2021 року директор ШУ «Першотравенське» ОСОБА_2 підписав наказ № 2438-к про його звільнення на підставі ч.4 ст.40 КЗпП, хоча заздалегідь знав, що він недопущений до роботи з підвищеною небезпекою в шахті на підставі наказу про допуск до роботи. У самому наказі як підстави для звільнення його з роботи зазначені всі повідомлення про те, що у нього немає допуску до роботи, акт від 17.11.2021 р. про його відмову надати пояснення неявки на роботу. Вважає, що ОСОБА_2 свідомо підписав наказ про звільнення і цим наніс йому матеріальну і моральну шкоду.

До заяви про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 долучив копію паспорту, наказ № 2438-к від 10 грудня 2021 року «Про звільнення», повідомлення директора ПСП ШУ «Першотравенське» ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 від 05.09.2019 р., 29.12.2020 р., 19.01.2021 р.

Згідно вказаних повідомлень адміністрація підприємства повідомляє ОСОБА_1 про необхідність терміново з`явитися на підприємство для проходження перевірки знань з охорони праці та надати пояснення з приводу відсутності на роботі, а також попереджає, що у разі невиконання вказаних вимог підприємство має право розглянути питання про його звільнення.

У наказі «Про звільнення» № 2438-к від 10 грудня 2021 року, підписаному директором ОСОБА_2 , зазначено, що ОСОБА_1 наказом від 10.04.2019 р. № 2246 «Про відсторонення від роботи та проведення позапланового навчання про ОТ» був відсторонений від роботи до 10.05.2019 р. Вказаний наказ був оскаржений ОСОБА_1 в судовому порядку, але рішенням суду першої інстанції, яке залишено без змін апеляційною та касаційною інстанціями та набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. З 11.05.2019 р. по теперішній час ОСОБА_1 не являється на роботу, поважності не виходу на роботу не повідомляє, тому вважати відсутність на роботі останнього з поважних причин немає підстав. 10.11.2021 р. ОСОБА_1 направлено повідомлення про необхідність з`явитися на підприємство 23.11.2021 р. для надання пояснення про причини неявки на роботу, однак 23.11.2021 р. ОСОБА_1 так і не з`явився, причину неявки не повідомив. Раніше підприємство також приймало заходи щодо знаходження свого працівника та направляло 10 листів-повідомлень з проханням з`явитися на підприємство та надати пояснення причини своєї відсутності. Крім того, 13.02.2020 р. та 17.11.2021 р. комісія у складі трьох працівників підприємства за місцем проживання ОСОБА_1 склала акти про відмову від надання пояснювальної записки щодо неявки на роботу без поважних причин. ВСП «ШУ Першотравенське» вичерпало всі можливі заходи щодо з`ясування причин неявки на роботу працівника. На підставі викладеного і керуючись ч.1 ст.147, ст.149 КЗпП, п.4 ст.40 КЗпП України, ОСОБА_1 10.12.2021 р. звільнено за порушення трудової дисципліни, що полягає в здійсненні прогулу без поважної причини з 11.05.2019 р. по теперішній час, згідно п.4 ст.40 КЗпП України.

Згідно супровідного листа, адресованого начальникові ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, заступник начальника ВП - начальник СВ ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області спрямовує для подальшого розгляду та прийняття рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або КУпАП матеріали, які зареєстровані в ІТС ІПНП (журналі ЄО) за № 7778 від 06.12.2024 року, як такі, що не містять достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Документів, які підтверджують внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчому судді не надано.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п.4 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у пункті 2 підрозділу 3 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 р., норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за повідомленням є саме наявність у цьому повідомленні обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно ч.1 ст.364 КК України зловживанням владою або службовим становищем, є умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

На думку слідчого судді, у заяві ОСОБА_1 , викладеній у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.12.2024 р., викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є заявою чи повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачено ст.364 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджують наявність хоча б однієї з кваліфікуючих ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України, чи будь-якого іншого кримінального правопорушення. Зокрема, зі змісту заяви ОСОБА_1 , наданого ним пояснення та долучених документів не вбачається ні мети одержання будь-якої неправомірної вигоди, ні використання службового становища всупереч інтересам служби, ні обставин, які свідчать про завдання істотної шкоди та в чому вона виражається.

Обставини, викладені ОСОБА_1 , фактично свідчать про його незгоду зі звільненням, тоді як ні його заява про вчинення кримінального правопорушення, ні його пояснення та долучені документи не свідчать про те, що на даний час існують підстави вважати, що ОСОБА_2 були вчинено діяння, яке може бути кваліфіковане за ст.364 КК України як зловживання владою або службовим становищем.

Крім того, між заявником та ПрАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» існує трудовий спір щодо його звільнення, з приводу якого ОСОБА_1 звернувся з позовом про скасування наказу про його звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. За результатами розгляду позову Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення від 17 квітня 2023 року про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення, яке постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року залишено без змін та набрало законної сили (справа № 188/309/22). На даний час вищезазначене рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області та постанова Дніпровського апеляційного суду оскаржуються ОСОБА_1 в касаційному порядку.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, органом досудового розслідування обґрунтовано відмовлено у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей за заявою ОСОБА_1 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо осіб, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, а також те, що уповноваженою особою ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій ОСОБА_1 скарзі, тому у задоволенні цієї скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307, 318-380 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_3