Справа № 331/165/24
Провадження № 1-кп/331/223/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0001233 від 13.12.2023 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Артем Дзержинського району Донецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй.

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; №2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни,кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є РФ.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є РФ, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і РФ.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року російська федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки таспівробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та російська федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2-3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований російською федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен, в тому числі і ОСОБА_3 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Отже, із зазначенням міжнародних нормативно-правових актів, а також актів національного законодавства, яке визначає основні засади державної політики, спрямованої на захист національних інтересів і гарантування в Україні безпеки особи, суспільства і держави від зовнішніх і внутрішніх загроз в усіх сферах життєдіяльності, випливає що дії рф на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній економічній та інформаційній безпеці України створюють реальні загрози національній безпеці та є проведення підривної діяльності проти України. її результатом стала анексія Криму, окупація території Донецької та Луганської областей, масштабні руйнування провідних промислових бюджетоутворюючих підприємств на сході держави, що призвело до загострення суспільно-політичної обстановки в Україні, падіння економіки держави та інших вкрай негативних для України наслідків.

Наведені вище факти розв`язання та ведення російською федерацією агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі і шляхом вторгнення підрозділів зс рф на територію півострова Крим, захоплення державних установою організацій та військових частин із 27.02.2014 широко висвітлювались більшістю засобів масової інформації та іноземних держав, у зв`язку з чим були достовірно відомі ОСОБА_3 .

Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року російськоюфедерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22 лютого 2022 року президент РФ, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання зс рф за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05 годині президент РФ оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

Того ж дня, близько 05 год 10 хв збройними силами РФ, що діяли за наказом керівництва РФ та збройних сил РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська РФ вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-ІХ продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2212-ІХ продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 17 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 273 8-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3275-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3429-ІХ, продовжено строк дії воєнногостану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Згідно ст.42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Згідно зі ст.3 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 агресія - це, зокрема, будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом вторгнення або нападу збройних сил держави на територію іншої держави, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її.

Відповідно до ст.42 IV Женевської Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додатку до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі 1907 року територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника. Окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

Відповідно до преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режим на тимчасово окупованій території України» та Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй № A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року «Агресія проти України» РФ чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань Російської Федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони Російської Федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам Російської Федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації Російської Федерації, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні Російській Федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Положення ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режим на тимчасово окупованій території України» Закону України від 15.04.2014 № 1207-VІІ (в редакції від 31.03.2023) зазначають, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із п.п. 6, 7 ч.1 ст.1-1 вищевказаного Закону окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Згідно з наказом Міністерства оборони України від 23.03.2017 № 164 «Про затвердження Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у Збройних Силах України» воєнна окупація - це тимчасове зайняття збройними силами сторони, що воює, у збройному конфлікті міжнародного характеру частини або всієї території супротивника на період ведення воєнних дій. Воєнна окупація не тягне за собою позбавлення суверенітету окупованої території. Відповідно до положень Гаазьких конвенцій 1907 і 1954 років та Четвертої Женевської конвенції 1949 року держава-окупант повинна вжити всіх заходів для відновлення і забезпечення суспільного порядку й безпеки населення окупованої території, сприяти задоволенню його першочергових потреб, дотриманню прав і основоположних свобод, забезпечувати захист культурних цінностей, у тому числі шляхом організації на окупованій території військових адміністрацій.

Відповідно до Женевської конвенції від 12.08.1949 про захист цивільного населення під час війни до обов`язків держави, яка окупує території, належить забезпечення цивільного населення продовольством, санітарними матеріалами, доступом до санітарних і лікарняних установ, справедливого правосуддя тощо. Тобто впровадження медійної системи держави-окупанта не є заходом, який держава-окупант зобов`язана вживати для забезпечення прав цивільного населення, в розумінні положень Гаазьких конвенцій 1907 і 1954 років та Четвертої Женевської конвенції 1949 року.

Як зазначалося вище, згідно зі ст. 42 IV Женевської Конвенції 1907 року окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції. Тобто, поняття «воєнна окупація» не обмежується лише захопленням території збройними силами, а охоплює івстановлення фактичного контролю над цивільним населенням, тобто здатністю державою-окупантом реалізовувати свій вплив на суспільні відносини.

Женевська Конвенція про захист цивільного населення під час війни 1949 року неодноразово згадує про адміністрації і адміністративні органи як представника держави-окупанта (ст. 35, 43, 55). Жодних заборон щодо участі цивільних осіб в роботі таких адміністрації і адміністративних органів міжнародні нормативні акти не містять. Разом з тим, очевидним є те, що військові не можуть повною мірою забезпечити роботу таких адміністрацій, хоча і можуть входити до складу або навіть очолювати їх.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями РФ тимчасово окупована частина Запорізької області, в тому числі м. Бердянськ.

Поряд з цим, 16.03.2022, у встановленому законодавством України порядку, набрав чинності Закону України № 2108-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність», відповідно до якого внесено зміни до Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 25-26, ст. 131), а саме його положення доповнено статтею 111-1 «Колабораційна діяльність».

Як зазначено в пояснювальній записці до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів (щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність)» передбачено, що колабораціонізм як явище підриває національну безпеку України та становить безпосередню загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційного ладу та іншим національним інтересам України, тому повинен нести за собою відповідальність, встановлену законом. Крім того, постконфліктне врегулювання неможливе без відновлення справедливості та обмеження ряду прав осіб, причетних до колабораціонізму, що можливо вирішити виключно законом.

З 24 лютого 2022 року шляхом застосування збройних сил РФ розпочато окупацію частини території України, серед яких і частина території Запорізької області, в тому числі м. Бердянськ, встановлено повний контроль над захопленою територію шляхом використання сили та вогнепальної зброї на в`їздах та виїздах з території вказаного населеного пункту, а також введено спеціальний режим переміщення місцевого населення окупованою територією.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Бердянськ Бердянської міської територіальної громади тимчасово окуповане РФ з27.02.2022 по теперішній час.

У березні-квітні 2022 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, після фактичної окупації збройними силами держави-агресора частини Запорізької області, представниками державних органів та спецслужбРФ розпочато процес створення вертикалі незаконних органів влади на тимчасово окупованій РФ територіях.

26.04.2022 призначено військового коменданта Запорізької області ОСОБА_6 , досудове розслідування стосовно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні.

18.07.2022 голові Бердянської міської ради, його заступникам, керівникам комунальних підприємств м. Бердянськ, департаментів, управлінь Приморського виконавчого комітету, старостам округів, головам районних рад повідомлено, що так званим «Главой военно-гражданской администрации Запорожской области» та представником російської федерації в Запорізькій області призначено ОСОБА_7 , досудове розслідування стосовно якого здійснюється в іншому кримінальному провадженні, на території окупованої частини Запорізької області створено правоохоронні та судові органи, які діють відповідно до законодавства РФ, здійснюється перереєстрація комунальних підприємств, установ, медичної, освітньої та соціальної галузей, суб`єктів господарської діяльності у податковій та реєстраційних системах РФ.

Встановивши контроль на захоплених територіях м. Бердянськ та Запорізької області та усіма організаціями, підприємствами, установами регіону, представники підконтрольних РФ самопроголошених органів із залученням різних посадових осіб збройних сил та правоохоронних органів російської федерації, а також громадян України, які перейшли на бік ворога, узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території м. Бердянськ Запорізької області, створили ряд незаконних органів влади, з метою впровадження політичної, економічної, соціальної, культурної, інформаційної та інших сфер, а також проведення так званого «референдуму» для прийняття до складу РФ та подальшого налагодження життєдіяльності регіону за стандартами РФ.

У серпні 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у не встановленому досудовим розслідуванням місці, не встановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами з числа представників держави-агресора та його окупаційної адміністрації, з метою створення хибного враження у громадян РФ та світової спільноти про нібито цілковиту підтримку мешканцями м. Бердянськ Запорізької області дій РФ щодо захоплення її збройними формуваннями частини території України, виправдання збройної агресії проти України, схвалення українськими громадянами встановлення окупаційної влади на тимчасово окупованій території м. Бердянськ Запорізької області, ініційовано та сплановано проведення на території тимчасово окупованого м. Бердянськ заходу політичного характеру, приуроченого до так званого «дня державного прапора РФ», який полягав у здійсненні пішої ходи з використанням російської символіки та пронесенням прапору російської федерації довжиною 77 м. Окрім того невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами із числа представників держави-агресора та окупаційної адміністрації м. Бердянськ Запорізької області підшукано та залучено ряд громадян із числа мешканців м. Бердянськ, в тому числі громадянина України ОСОБА_3 .

Так, громадянин України ОСОБА_3 , перебуваючи у тимчасово окупованому м. Бердянськ Запорізької області, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи факт окупації окремих районів, міст, селищ та сіл Луганської, Донецької, Харківської, Запорізької та Херсонської областей та створення на них незаконних органів управління, основним завданням яких є насильницька зміна меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, захоплення державної влади, а також повалення конституційного ладу, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, діючи умисно, свідомо та ініціативно, в порушення діючих норм законодавства України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, абсолютно нехтуючи своїм конституційним обов`язком неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, будучи позитивно налаштованим до дій держави-агресора, з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу РФ, погодився взяти участь у заході політичного характеру, приуроченого до так званого «дня державного прапора російської федерації».

22.08.2022 в період часу з 10 год 00 хв до 17 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Бердянськ Запорізької області, діючи умисно, з метою підтримки держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань, реалізуючи свій злочинний умисел, разом з іншими невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами, взяв участь в ході, приуроченій до так званого «дня державного прапора російської федерації», та ніс вулицями м. Бердянська прапор російської федерації довжиною 77 м. При цьому, ОСОБА_3 та інші невстановлені на теперішній час досудовим розслідуванням особи, які взяли участь у вищевказаній ході, з метою висловлення підтримки держави-агресору були одягнені в кепку та футболку з написом «мы вместе с Россией».

ОСОБА_3 разом з іншими невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами, які брали участь у вищевказаному заході політичного характеру, пройшлись вулицями тимчасово окупованого м. Бердянськ Запорізької області від перехрестя по проспекту Азовського з вулицею Лютеранською до Приморської площі. При цьому ОСОБА_3 , умисно підкреслюючи особливу прихильність державі-агресору та окупаційній адміністрації, голосно викрикував слово «Росія!». Вчиняючи вказані злочинні дії, ОСОБА_3 повною мірою усвідомлював, що у такий спосіб підтримує країну-агресора, окупаційну адміністрацію та збройні формування РФ, з метою формування громадської думки щодо підтримки мешканцями м. Бердянськ входження тимчасово окупованих територій до складу РФ.

Окрім того, ОСОБА_3 разом із невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами взяли учать у перегляді організованого представниками РФ пропагандистського концерту на Приморській площі за участі російських виконавців, який завершився вечірнім феєрверком, з метою демонстрації підтримки місцевими жителями тимчасово окупованого м. Бердянськ Запорізької області.

2. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.6 ст. 111-1 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у прийнятті активної участі у заходах політичного характеру у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України.

3. Підстави для здійснення судового розгляду у кримінальному провадженні за відсутності обвинуваченого (in absentia)

Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_3 здійснювався у порядку спеціального судового провадження на підставі ухвали суду від 16.04.2024 за відсутності обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово викликався до суду за місцем свого проживання, яке розташоване на тимчасово окупованій території України ( АДРЕСА_1 ), через засоби масової інформації шляхом опублікування повісток про виклик у газеті «Урядовий кур`єр», а також шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Крім того, повістка про виклик обвинуваченого вручалась особисто його захиснику ОСОБА_5 .

Жодного разу обвинувачений ОСОБА_3 до суду не прибув, заяв про неможливість взяти участь у судовому розгляді суду не подав, письмових пояснень із повідомленням поважності причин своєї неявки до суду не надіслав, що свідчить про його небажання скористатися передбаченим діючим КПК України правами обвинуваченого.

За цих обставин допит обвинуваченого у судовому засіданні не здійснювався.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення

Так, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що до 2022 року вона проживала у м. Бердянськ Запорізької області, у вересні 2022 року у зв`язку з окупацією була вимушена виїхати. Зазначає, що ОСОБА_3 також мешкав у м. Бердянськ та був її сусідом. Наголошує на тому, що вона була свідком того, як ОСОБА_3 приймав участь у заході присвяченому дню прапора РФ та усіляко зазивав інших людей приймати участь у зазначеному заході. Пізніше на просторах Інтернету вона бачила його фото з прапором РФ. Наголосила на тому, що саме в цей день інші люди ховались та намагались не виходити на вулицю, щоб не приймати участь у заходах такого типу. Крім того, зазначила, що ОСОБА_3 близько 70 років, він завжди ходив у бейсболці, носив білі шорти, футболки з написами «За Росію» та був активним чоловіком. Також зазначає, що ОСОБА_3 позитивно ставивився до того, що місто Бердянськ окупували. Зазначила, що останній раз бачила ОСОБА_3 у липні 2022 року біля дитячого садочку, на теперішній час з ним спілкування не підтримує.

Крім того, провина ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України, підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду від 12 липня 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 , було оглянуто фото без назви, яке розміщене 22.08.2022 за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_2 У ході огляду встановлено, що під фото розміщено текст наступного змісту: «В шествии и митинге ко Дню Государственного Флага Российской Федерации приняло участие более 3000 бердянцев!! Сейчас на Приморской площади идет концерт, который продолжат российские артисты. В 21.30 для горожан и гостей Бердянска будет фейерверк». На оглянутих фото зображені люди, які несуть російський триколор довжиною 77 метрів, вдягнутих в однакові білі футболки та кепки з написом «мы вместе с россией» та прапорцями рф в руках, зокрема, на фото зображений активний учасник - особа чоловічої статі ззовні схожий на громадянина України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані файли були оглянуті в судовому засіданні ( т.1 а.с. 215-226);

- протоколом огляду від 12 липня 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 , було оглянуто відео без назви, яке розміщено ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 . На відео та зроблених знімках екрану, зафіксовано, як люди несуть російський триколор довжиною 77 метрів, вдягнених в однакові білі футболки з написом «мы вместе с россией» та прапорцями рф в руках, зокрема, на фото зображений активний учасник - особа чоловічої статі ззовні схожий на громадянина України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані файли були оглянуті в судовому засіданні ( т.1 а.с. 227-236);

- висновком експерта № 534/1 від 28.09.2023, відповідно до якого у фото файлі «photo_407631465_у» та на зображеннях, наданих у якості порівняльного матеріалу (зображення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зображена одна й та сама особа. У відео файлі «document_87245154 (1)» у проміжку часу відеозапису з 00:16 до 00:19 та на фотозображеннях, наданих у якості порівняльного матеріалу (зображення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зображена одна й та сама особа ( т.2 а.с. 4-12);

- протоколом огляду від 17 серпня 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , провів огляд електронної сторінки користувача соціальної мережі «Одноклассники» - « ОСОБА_11 (ОСОБА_16) «НОМЕР_2». В ході огляду встановлено, що користувач « ОСОБА_11 ): 1) 29 липня 20211 року та 14 липня 2015 року розмістила на своїй сторінці особисту фотографію зі своїм чоловіком - ОСОБА_3 ; 2) 04 лютого 2018 та 01 травня 2019 року розмістила на своїй сторінці фотографію, на якій зображений її чоловік - ОСОБА_3 . Вказані файли були оглянуті в судовому засіданні (т.2 а.с. 14-18);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.11.2023 та фототаблиці до нього, згідно якого свідок ОСОБА_8 упізнала ОСОБА_3 за тонкими губами, прямим носом, короткою стрижкою та світлими очима (особа під № 5). Відеозапис вказаної слідчої дії було оглянуто у судовому засіданні (т.2 а.с. 23-26);

- протоколом огляду від 24 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було оглянуто відеопублікацію на офіційній Інтернет - сторінці (сайті) «Youtube», яка завантажена ІНФОРМАЦІЯ_3 на Youtube-каналі: « ІНФОРМАЦІЯ_6 », під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Публікація розміщена за посилання: ІНФОРМАЦІЯ_8 . Під час огляду вказаного відео було зафіксоване зображення, на якому зображені люди (більшість з яких одягнена у білі футболки з написом: «мы вместе с россией»), які тримають в руках прапорці рф та несуть російський триколор, зокрема, на фото зображений активний учасник - особа чоловічої статі ззовні схожий на громадянина України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як вказала у ході допиту свідок ОСОБА_8 . У подальшому, продовжуючи огляд відео - матеріалу, ролик було призупинено на паузу (0 хв 52 сек). На вказаному зображенні серед людей, які несуть російський триколор, також було зафіксовано одного чоловіка, зокрема, який ззовні схожий на громадянина України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані файли були оглянуті в судовому засіданні ( т.2 а.с. 27-36);

- протоколом огляду від 24 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було оглянуто фото без назви, яке розміщене 22.08.2022 у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_9 » за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_2 . На оглянутих фото зображені люди, які несуть російський триколор довжиною 77 метрів, вдягнутих в однакові білі футболки та кепки з написом «мы вместе с россией» та прапорцями рф в руках, зокрема, на фото зображений активний учасник - особа чоловічої статі ззовні схожий на громадянина України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як вказала у ході допиту свідок ОСОБА_8 . Вказані файли були оглянуті в судовому засіданні ( т.2 а.с. 37-48);

- протоколом огляду від 24 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , було оглянуто відео без назви, яке розміщено ІНФОРМАЦІЯ_3 за посиланням - ІНФОРМАЦІЯ_4 . На відео та зроблених знімках екрану, зафіксовано, як люди несуть російський триколор довжиною 77 метрів, вдягнених в однакові білі футболки з написом «мы вместе с россией» та прапорцями рф в руках, зокрема, на фото зображений активний учасник - особа чоловічої статі ззовні схожий на громадянина України - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як вказала у ході допиту свідок ОСОБА_8 . Вказані файли були оглянуті в судовому засіданні ( т.2 а.с. 49-59);

- протоколом огляду від 24 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 , було здійснено вхід на інтернет сайт «Youtube». На вказаному інтернет - сайті виявлено відео під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_10». На відео четверо юнаків підіймають прапор росії. Під відео напис: «в Бердянске флаг России. Юноши обратились в администрацию родного города с предложением об установке российского флага. Администрация Бердянска поддержала инициативу». Вказане відео було оглянуте в судовому засіданні ( т.2 а.с. 60-64);

- протоколом огляду від 28 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 , було здійснено вхід на інтернет сайт «Youtube». На вказаному інтернет - сайті розміщено відео під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_11». Під час концерту виконують «патріотичні» російські пісні. Вказане відео було оглянуте в судовому засіданні ( т.2 а.с. 56-70);

- протоколом огляду від 28 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 , було здійснено вхід на інтернет сайт «Youtube». На вказаному інтернет - сайті розміщено відео під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_12». Протягом відео на сцені лунає пісня «россия россия». На сцені напис «День Государственного флага Российской Федерации 22 августа 2022 года». За лаштунками відбувається феєрверк. Наприкінці відео виконавець від імені московських артистів вітає присутніх зі святом та висловлює думку про те, що «очень скоро победа будет за нами». Вказане відео було оглянуте в судовому засіданні ( т.2 а.с. 71-77);

- протоколом огляду від 28 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 , було здійснено вхід на інтернет сайт «Youtube» та на каналі «ІНФОРМАЦІЯ_14» відтворюється телевізійний репортаж під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_13». З 00.16 секунди демонструється відео сюжет, на якому мешканці тимчасово окупованого м. Бердянськ тримають в руках прапори рф святкуючи день прапора рф. Вказане відео було оглянуте в судовому засіданні ( т.2 а.с. 78-82);

- протоколом огляду від 28 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 , було введено відповідний запит для перегляду сайту «ІНФОРМАЦІЯ_16», де розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_15». При переході за посиланням вказаного відео відкривається відео репортаж, який розміщено на відео платформі «Youtube». На вказаному відео мешканці окупованого м. Бердянськ тримають в руках російський триколор нібито довжиною 75 м, після чого демонструється святковий концерт присвячений «дню російського прапора». Вказане відео було оглянуте в судовому засіданні ( т.2 а.с. 83-90);

- протоколом огляду від 28 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 , було введено відповідний запит для перегляду сайту «ІНФОРМАЦІЯ_16» на якому розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_17 » у вказаній статті описується святкування дня прапора рф у м. Бердянськ. Вказаний файл було оглянуто в судовому засіданні ( т.2 а.с. 91-96);

- протоколом огляду від 28 листопада 2023 року, відповідно до якого старшим оперуповноваженим в ОВС 1 сектору 4 відділу УКР ГУ СБУ у м. Києві та Київській області підполковником ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_10 , було введено відповідний запит для перегляду сайту «ІНФОРМАЦІЯ_18», де розміщено статтю під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_19» та відео на якому показано мешканців окупованого м. Бердянськ, які перевдягнувшись в моряків святкують день російського прапора. Вказане відео було оглянуте в судовому засіданні ( т.2 а.с. 97-103).

5. Мотиви суду

5.1 Щодо підтвердження особи обвинуваченого

У судовому засіданні захисником поставлено під сумнів, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 111-1 КК України, вчинено саме ОСОБА_3 , оскільки кримінальне провадження здійснювалось за відсутності обвинуваченого, суд не міг особисто перевірити відомості про особу, яка притягується до кримінальної відповідальності, а копії документів, які б підтверджували особу ОСОБА_3 , органом досудового розслідування не були отримані.

Не погоджуючись із доводами захисника, суд зазначає, що згідно особової картки (т.1 а.с. 214) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.10.2020 отримував паспорт громадянина України номер НОМЕР_1 , який був виданий Бердянським відділом УДМС у Запорізькій області, а також отримував паспорт громадянина України для виїзду за кордон, до того ж особова картка має фотознімок ОСОБА_3 .

У подальшому органом досудового розслідування було отримано висновок експерта № 534/1 від 28.09.2023, відповідно до якого у фото файлі «photo_407631465_у» та на зображеннях, наданих у якості порівняльного матеріалу (зображення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), зображена одна й та сама особа. У відео файлі «document_87245154 (1)» у проміжку часу відеозапису з 00:16 до 00:19 та на фотозображеннях, наданих у якості порівняльного матеріалу (зображення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з особової картки), зображена одна й та сама особа ( т.2 а.с. 4-12).

До того ж, свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні повідомила, що впізнала на відеозаписі ОСОБА_3 , якого знала протягом багатьох років як сусіда зі свого будинку, після окупації м. Бердянська останній зайняв активну проросійську позицію, закликав інших на демонстрації, носив одяг із написом "За Росію!"

Отже, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до переконання, що дані про особу чоловіка, який зображений на відеозаписі під час ходи з російським прапором у м. Бердянську достовірно встанановлені та належать саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на момент вчинення цього кримінального правопорушення, був громадянином України.

5.2. Щодо наявності у діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення

У судовому засіданні захисник наполягав на тому, що ОСОБА_3 не брав активну участь у заходах політичного характеру на тимчасово окупованій території, а був лише одним із учасників ходи, що не визнається кримінальним правопрушення саме за ч.6 ст. 111-1 КК України, тому підстав для притягнення його до кримінальної відповідальності немає.

Оцінюючи доводи сторони захисту, суд зазначає, що зміст відеозапису, який був відтворений у судовому засіданні, дає підстави уважати, що 22.08.2022 ОСОБА_3 був одним із активних учасників ходи містом Бердянськ на честь дня прапора Росії, оскільки особисто тримав у руках прапор Росії довжиною 77 метрів, був одягнений у футболку із написом "мы вместе с Россией", вигукував гасла проросійського характеру, що суд оцінює як активну участь у заході політичного характеру, який був організований представниками держави-агресора Росією на території м. Бердянська.

До того ж, поведінка ОСОБА_3 під час ходи, його усміхнене обличчя та відсутність будь-яких інших об`єктивних даних про те, що ОСОБА_3 діяв під психічним або фізичним примусом, приводить суд до висновку, що обвинувачений діяв добровільно та умисно, саме з метою заподіяти шкоду суверенітету та територіальній цілісності України.

Також суд ураховує, що з пояснень свідка ОСОБА_15 видається очевидним, що не усі мешканці м. Бердянська брали участь у політичних заходах після окупації території Запорізької області, свідок повідомила, що вона намагалась не виходити на вулицю у такі дні та не перебувати навіть поруч із місцями, де проводились ці заходи. При тому, що вона із вікна свого будинку бачила, як ОСОБА_3 спілкувався із іншими сусідами та закликав їх прийти на ходу та пронести прапор Росії вулицями окупованого міста, виглядав задоволеним приходом окупаційної влади.

Тобто, під час судового розгляду прокурором було надано достатньо доказів на підтвердження факту добровільної та активної участі ОСОБА_3 у заходах політичного характеру, які відбувались 22.08.2022 у м. Бердянськ та були організовані представниками Росії як держави-агресора, тому його провина знайшла свого підтвердження у повному обсязі.

6. Обґрунтування щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя

Окремо судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Про час та дату всіх судових засідань ОСОБА_3 повідомлявся у передбачений законом спосіб через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр» (№58 (7718) від 20.03.2024; № 102 (7762) від 18.05.2024 №137 (7797) від 06.07.2024, №137 (7797) від 06.07.2024; № 170 (7830) від 22.08.2024, № 192 (7852) від 21.09.2024, №218 (7878) від 26.10.2024, №240 (7900) від 27.11.2024 та №253 (7913) від 14.12.2024,оголошення про його виклик також публікувались на офіційному веб-сайті судової влади України, повістка про його виклик вручалась захиснику.

7. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено. В якості обставини, яка обтяжує покарання, суд враховує скоєння кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

8. Мотиви призначення покарання.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, які згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, мешкає на тимчасово окупованій території України, відомостей щодо наявності у обвинуваченого родини та неповнолітніх дітей на утриманні матеріали провадження не містять.

На підставі викладеного, беручи до уваги обставини скоєння ОСОБА_3 злочину, наявність обставини, що обтяжує його покарання, враховуючи дані біографії обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, вважаючи, що це буде необхідним і достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами. Підстав для застосування ст.. 69 КК України судом не вбачається.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд враховує, що обвинувачений офіційно не працює та не займається певною діяльністю, однак за віком є особою, яка може претендувати на зайняття посад в органах державної влади та органах місцевого самоврядування. За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.6 ст.111-1 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування з конфіскацією усього особистого майна, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

9. Мотиви ухвалення рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2023 щодо ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, однак на момент винесення вироку ОСОБА_3 затриманий не був, до суду не доставлений, рішення щодо застосування обраного запобіжного заходу судом не приймалось, розгляд справи здійснювався за відсутності обвинуваченого, прокурор в судовому засіданні з клопотанням про застосування будь-якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 не звертався. З викладеного вбачається, що підстав для застосування будь-якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили немає.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена портретна експертиза, висновок № 534/1 від 28.09.2023, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 8364 грн 30 коп на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з позбавленням права обіймати будь які посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, строком 10 (десять) років та з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 8364 (вісім тисяч триста шістдесят чотири) гривні 30 (тридцять) копійок.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення надіслати захиснику у порядку аб. 6 ч.3 ст. 323 КПК України та вручити прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1