ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/4547/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1704/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

-обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченої ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 травня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.11.2001 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.140, ч.ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.42 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 29 днів;

-27.10.2004 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.ч.2, 3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців;

-03.09.2009 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 20 днів;

-03.04.2012 Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки;

-22.10.2012 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-11.12.2018 Харківським апеляційним судом за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-11.01.2019 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений за відбуттям покарання 30.06.2021,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 6 років позбавлення волі.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м.Харкова, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, не працюючу, не одружену, позбавленої батьківських прав, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючу судимості,

засуджено за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 21.04.2023 приблизно о 13 годині ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебували у приміщенні ломбарду «ЄвроФінанс», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99-а, де помітили необачно залишений рюкзак, належний раніше їм незнайомій ОСОБА_11 , який остання залишила на підлозі біля пуфику.

Саме в той час ОСОБА_9 вступив у злочинну змову з ОСОБА_10 щодо вчинення крадіжки поміченого останньою рюкзаку з його вмістом, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, який діє на теперішній час.

Реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_9 , попередньо розподіливши між собою злочинні ролі, ОСОБА_10 спочатку підняла рюкзак з підлоги, відкрила його та переконавшись, що в ньому наявне майно, перемістила його за свою спину, спілкуючись у цей час з ОСОБА_9 . Надалі, вони, використовуючи ту обставину, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи узгоджено, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, таємно заволоділи рюкзаком, належним ОСОБА_11 , а саме ОСОБА_10 поклала його в середину рюкзака, який тримав в руках ОСОБА_9 , після чого останній вийшов з приміщення ломбарду з рюкзаком.

Відтак, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність свого злочинного задуму, використовуючи ту обставину, що за їх діями, ніхто не спостерігав і не міг завадити доведенню протиправного умислу до кінця, шляхом вільного доступу, безперешкодно, таємно заволоділи рюкзаком «АTMOSPHERE», білого кольору з нашивками у вигляді метеликів та нашивкою у вигляді квітки, вартістю 200 грн. 00 коп., у середині якого знаходились: дезодорант фірми «Rexona» Motion Sense active morning, вартістю 122 грн. 87 коп.; тарілки пластикові зеленого кольору, у кількості 3 штук, загальною вартістю 89 грн. 76 коп.; зарядний пристрій для телефону: блок живлення з маркировкою «ХО» з двома роз`ємами USB та кабель до нього, жовтого кольору для роз`єму USB, вартістю 123 грн., 46 коп., належним ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виконали усі дії, які вважали за необхідне для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння рюкзаком із його вмістом, належним ОСОБА_11 .

Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою групою осіб завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 536 грн. 09 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 584М від 06.06.2023.

Вимоги апеляційнмх скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін, прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про скасування вироку. Указав, що вартість викраденого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 майна не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Просить кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін, обвинувачена ОСОБА_10 ставить питання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із недостатністю завданої нею шкоди для настання кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін, захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 ставить питання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із недостатністю завданої шкоди для настання кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін та доповнень, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 ставить питання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із недостатністю завданої шкоди для настання кримінальної відповідальності.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційні скарги сторони захисту і просив їх задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , кожний окремо, підтримали свої апеляційні скарги та апеляційну скаргу прокурора і просили їх задовольнити.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, обвинувачених, захисників, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вчинили 21 квітня 2023 відносно потерпілої ОСОБА_11 .

Станом на 01.01.2023 по 31.12.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив у 2023 році - 2684 грн. (1342?2=2684).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_11 в розмірі 536 грн. 09 коп., що не перевищує станом на 2023 рік 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 майна у потерпілої ОСОБА_11 була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то колегія суддів вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.4 ст.185 КК України з огляду на приписи п.4-1 ч.1 ст.284 КПК підлягає закриттю оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а вирок суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченої ОСОБА_10 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 травня 2024 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 скасувати.

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 звільнити з-під варти, поклавши цей обов`язок на адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: