Справа №523/2985/25
Провадження №1-кс/523/843/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000094 від 06.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1КК України, про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшло клопотання начальника Поддільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про накладення арешту на вилучене майно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, оскільки вилучені речі визнані речовими доказами, на яких може зберігатись інформація, щодо вчиненого кримінального правопорушення та з ними необхідно зробити певні слідчі дії.

Представник власника майна захисник ОСОБА_4 просив відмовити у клопотанні, оскільки ОСОБА_5 не має статусу обвинуваченого, а в кримінальному провадженні №0000094 є свідком, а отже проведений обшук 04.03.2025 є незаконним та всі вилученні речі підлягають поверненню. Власник майна ОСОБА_5 підтримав свого представника та просив повернути вилучений у нього мобільний телефон та ноутбук, оскільки на них зберігається його особиста переписка та службова інформація.

Вивченням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що військовослужбовець Збройних сил України у Одеській області спільно із співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , попередньо залучивши цивільних осіб із числа криміналітету, організовано злочинну схему направлену на вимагання та отримання неправомірної вигоди від чоловіків призивного віку задля ухилення від військової служби в Збройних силах України.

В рамках проведення досудового розслідування оперативним підрозділам було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, з метою проведення слідчих (розшукових) дій в рамках кримінального провадження та встановлення осіб, причетних до його вчинення.

Згідно відомостей Другого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Згідно відомостей Другого оперативного відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві встановлено, що організатором злочинної групи є діючий військовослужбовець ТРО ЗСУ ОСОБА_7 02.02.1984 КК України.

Надалі під час отримання неправомірної вигоди 21.01.2025 ОСОБА_7 (який прибув на зустріч на автомобілі Subary VX 2.0 державний номерний знак НОМЕР_1 ) о 12 год. 27 хв. затримано у порядку статті 208 КПК України.

Окрім того в ході виконання вказаного вище доручення встановлено інших осіб, які можуть мати відношення до вчинення злочину, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Далі, 04.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси від 27.02.2025 у справі 523/2985/25, у період часу з 11 години 17 хвилин до 11 години 58 хвилин, проведено обшук за місцем служби ОСОБА_5 на території ВЧ НОМЕР_2 , за адресою АДРЕСА_1 , відомості щодо власника майна відсутні, в ході якого вилучено:

- Телефон Iphone Pro max зеленого кольору у чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 вказаний телефон поміщено до сейф-пакету №S001263;

- Ноутбук марки Panasonic CF-53 №CF-532S74RMG та зарядний пристрій до нього, який належить ОСОБА_5 , які поміщено до сейф-пакету NoL001502.;

Постановою слідчого від 04.03.2025 вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Метою арешту вказаного майна є збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обгрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 04.03.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів вищезазначеного вилученого майна.

Необхідність накладення арешту на вилучене під час оглядів та обшуків майно обумовлюється необхідністю збереження предметів, які можливо використати як знаряддя злочину чи містить його сліди, що відповідає вимогам пункту 1 ч.2 ст.167 та ч.3 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167,170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника Поддільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000094 від 06.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1КК України задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилученні під час проведеного обшуку за місцем служби ОСОБА_5 на території ВЧ НОМЕР_2 , за адресою АДРЕСА_1 , відомості щодо власника майна відсутні, в ході якого вилучено:

- Телефон Iphone Pro max зеленого кольору у чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 вказаний телефон поміщено до сейф-пакету №S001263;

- Ноутбук марки Panasonic CF-53 №CF-532S74RMG та зарядний пристрій до нього, який належить ОСОБА_5 , які поміщено до сейф-пакету NoL001502.;

Дозволити процесуальному керівнику або слідчому, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження, самостійно визначитись з місцем та суб`єктом зберігання вищезазначеного тимчасово вилученого майна - до часу остаточного вирішення долі правомочним органом.

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя /підпис/ ОСОБА_1