Єдиний унікальний номер № 285/7974/23
Провадження № 1-кп/0285/296/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Звягелі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України,-

встановив:

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про призначення судово-імунологічної експертизи.

В обґрунтування клопотання зазначив, що необхідність у призначені зазначеної експертизи викликана тим, що під час дослідження в суді висновків експерта, які було проведено на досудовому слідстві, встановлено, що вони не відповідають вимогам закону, зокрема були проведені з грубим порушенням КПК та Інструкції про призначення та проведення судових та експертних досліджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити.

Прокурор просить відмовити в задоволенні клопотання.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши докази, які стосуються даного клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в даному кримінальному провадженні судом було досліджено висновки судової молекулярно-генетичних експерта від 26.10.2023 року за №СЕ-19-23/60480-ВД від 26.10.2023 та №СЕ-19-23/60481-ВД.

Стаття 101 КПК України містить норми про дослідження висновку експерта, відповідно до яких для роз`яснення і доповнення висновку експерт може бути викликаний в суд і йому можуть бути поставлені питання щодо наданого ним висновку. Процедура допиту експерта в суді також передбачена процесуальним кодексом.

В судовому засіданні було допитано експерта, який роз`яснив свій висновок. При цьому кожна сторона скористалася своїм правом задати запитання експерту щодо зроблених ним висновків.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. У випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Отже, висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Клопотання сторони захисту про проведення судово-імунологічної експертизи суд вважає не обґрунтованим, ним не наведені будь-які вагомі обставини, які б могли зумовити проведення додаткової, повторної або іншого виду експертизи, а зводяться лише до його непогодження з попередніми висновками експерта, що не відповідає положенням кримінально-процесуального закону та меті призначення експертиз.

Положеннями статті 332 КПК України передбачено саме право, а не обов`язок суду призначати під час судового розгляду проведення експертизи, що належить до дискреційних повноважень суду.

До того ж, важливою обставиною, яку суд оцінює при прийняті рішення щодо наявності підстав для призначення експертизи, є необхідність дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження.

Так, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданого захисником клопотання, оскільки недоведена необхідність та доцільність проведення зазначеного у клопотанні експертиза.

Керуючись ст. 28, 101, 242, 332 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення судово-імунологічної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий