Справа № 287/2293/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого не з`явився

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у селищі Ємільчине справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біловіж, Рокитнівського району, Рівненської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого трактористом, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення

ОСОБА_5 12 вересня 2024 року близько 23 години на автомобілі марки «ЗИЛ 131», р.н. НОМЕР_1 , приїхав у ділянку лісового масиву кварталу 38 виділу 6 Покровського лісництва філії «Олевське лісове господарство» Державного підприємства (ДП) «Ліси України», де виявив 18 незаконно зрубаних невстановленою в ході досудового розслідування особою дерев породи сосна, внаслідок чого державі в особі філії «Олевське лісове господрство» ДП «Ліси України» заподіяно істотну шкоду в розмірі 224 970 гривень 89 копійок.

В той же час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на перевезення незаконно зрубаних дерев. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, достовірно знаючи про незаконне походження деревини породи сосна, діючи умисно, без будь-яких дозвільних документів, що надають ОСОБА_5 право транспортувати деревину, за допомогою гідравлічного навантажувача, яким обладнаний вище вказаний вантажний автомобіль, завантажив у кузов 56 колод (сортиментів) деревини породи сосна, довжиною по 4,5 та 6 метрів, загальним об`ємом 16,405 м.куб., після чого здійснив подальше перевезення вказаної деревини до польового масиву поблизу с. Біловіж, Сарненського району, Рівненської області, де вивантажив незаконно зрізану деревину з метою її подальшої переробки.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив перевезення незаконно зрубаних дерев і породи сосна, що заподіяло істотну шкоду.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 інкримінується вчинення:

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто, перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

Разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 30.10.2024, укладена між начальником Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому статтями 468, 469,470 та 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 246 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений злочин.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, який належить до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, визнає вину та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального провадження, обставини, що обтяжують покарання відсутні, за умовами вказаної угоди сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів за ч. 1 ст. 246 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених статтею 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 476 КПК України.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України, погодився на призначення йому узгодженого покарання та просив затвердити укладену з прокурором угоду.

Захисник в підготовчому судовому засіданні просив укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 .

Представник потерпілого подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти затвердження судом укладеної угоди.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. У разі недосягнення згоди щодо укладення угоди факт її ініціювання і твердження, що були зроблені з метою її досягнення, не можуть розглядатися як відмова від обвинувачення або як визнання своєї винуватості (ч.ч. 5,6 ст. 469 КПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Суд відповідно до вимог частини другої статті 473 КПК України роз`яснив обвинуваченому наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та обвинуваченого обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо оскарження вироку суду першої інстанції, ухваленого на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості, визначені статтею 394 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд з`ясував у обвинуваченого, чи цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватою;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України, а саме злочин передбачений ч. 1 ст. 246 КК України, відноситься до категорії нетяжких.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, вину визнав, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального провадження.

Відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального провадження, обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог статті 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом.

За таких обставин, суд уважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив:

перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяло істотну шкоду, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 246 КК України;

за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання, а саме: штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Таким чином, суд уважає можливим прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження, призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Рішення щодо речових доказів

Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 18.10.2024 накладено арешт на - лісопродукцію породи сосна у кількості 56 сортиментів, різного діаметру, загальним об`ємом 18, 657 м.куб. - шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном. Залишити лісопродукцію на відповідальному зберіганні у філії «Олевське лісове господарство» ДП «Ліси України»;

- автомобіль марки «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 та який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_8 - шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити відповідно до статті 100 КПК України, при цьому скасувавши арешт, накладений на них ухвалою слідчого судді відповідно до статті 174 КПК України.

Процесуальні витрати

По справі є процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 57304 грн 08 коп, які підлягають стягненню із обвинуваченого в прибуток держави.

Керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 жовтня 2024 року між начальником Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 13 вересня 2024 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Процесуальні витрати в розмірі 57304 грн 08 коп, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи, стягнути із ОСОБА_5 в прибуток держави.

Скасувати арешт, накладений на лісопродукцію породи сосна у кількості 56 сортиментів, різного діаметру, загальним об`ємом 18, 657 м.куб., автомобіль марки «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Вилучені речові докази:

- лісопродукцію породи сосна у кількості 56 сортиментів, різного діаметру, загальним об`ємом 18, 657 м.куб., залишені на відповідальному зберіганні у філії «Олевське лісове господарство» ДП «Ліси України» - конфіскувати в дохід держави;

- автомобіль марки «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 та який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_8 , залишений на зберігання ОСОБА_8 , повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1