УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року

м. Київ

справа № 175/9499/24

провадження № 51-905ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року та Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року,

встановив:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року в підготовчому судовому засіданні залишено без задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження щодо нього та повернення обвинувального акту.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргоюобвинуваченого ОСОБА_4 на вказану ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та судові рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та судових рішень, обвинувачений ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0001140 від 21 грудня 2022 року щодо нього за ст. 336 Кримінального кодексу України, заявив клопотання про закриття вказаного кримінального провадження та повернення обвинувального акту, які судом залишені без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду обвинувачений оскаржив його до апеляційного суду, який відмовив йому у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на ухвалу суду було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Колегія суддів враховує, що згідно ч. 2 ст. 424 КПК предметом касаційного оскарження можуть бути ухвали судів першої інстанції після їх перегляду по суті в апеляційному порядку і якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженні, а згідно наявної інформації ухвала місцевого суду у апеляційному порядку не переглянута.

Отже, предметом перевірки суду касаційної інстанції у цьому провадженні, на цій стадії, може бути лише ухвала апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 392 КПК ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 11 ст. 284 КПК в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про закриття кримінального провадження.

Можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, процесуальним законом не передбачена.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, а також зважаючи на те, що обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами провадження, а із касаційної скарги та судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2025 року та Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3