ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 Справа №607/27597/24 Провадження №1-кп/607/86/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 12.09.2023 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальна освітою, неодруженого, стрільця першого відділення охорони третього взводу охорони п`ятої роти охорони четвертого батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , солдата, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин о 4:00 26.09.2023 не з`явився та, в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 18:30 05.10.2023 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом №3233-ІХ від 13.07.2023).

Він же, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин о 21:00 16.10.2023 не з`явився та, в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 19:20 20.10.2023 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків, чим повторно вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом №3233-ІХ від 13.07.2023).

Він же, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , без поважних причин о 14:00 21.10.2023 не з`явився та о 05:45 07.12.2024 був затриманий працівниками СКП ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, чим повторно вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом №3233-ІХ від 13.07.2023).

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч.5 ст.407 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даних кримінальних правопорушень доведеною.

Також просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав.

Вказав, що дійсно у дати та час, які вказані в обвинувальному акті, перебував поза межами військової частини без дозволу командування.

Шкодує про вчинене та має намір продовжити військову службу у майбутньому.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просив призначити обвинуваченому покарання нижче, ніж передбачене санкцією вказаної статті, із застосуванням ст. 69 КК України, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання останнього.

4. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч.3 ст.349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

5. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч.5 ст.407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, обставину, що обтяжує покарання, до яких суд відносить вчинення злочину особою повторно, а тому вважає за доцільне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування ст. 69 КК України, як це просив захисник, судом не встановлено.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є не судимим, визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень, що суд відносить до обставини, котра пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вбачає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією вказаної статті обвинувачення.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Окрім того, необхідно зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 термін його перебування під вартою, з моменту його затримання, а саме з 07.12.2024 по дату постановлення вироку.

Також, у зв`язку із засудженням ОСОБА_3 існує необхідність у продовженні щодо нього дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта та речові докази відсутні у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

На підставі ст. 72 КК України, в строк призначеного судом покарання, ОСОБА_3 зарахувати термін його попереднього ув`язнення, з моменту його затримання, тобто з 07.12.2024 по дату винесення вироку включно, тобто по 30.01.2025.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою - продовжити до набрання вироку законної сили, але не довше 2 місяців, тобто до 23:59 27.03.2025.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1