1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1768/25 1-кс/335/811/2025
10 березня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, розлученого, який має на утриманні малолітню доньку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне зберігання, придбання бойових припасів та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановлених досудовим слідством осіб, спосіб, час і місці, незаконно придбав бойові гранати, вогнепальну зброю та бойові патрони, які до 12.07.2024 зберігав у гаражному приміщенні, що знаходиться в його користуванні.
12.07.2024 в період часу з 11:06 год. до 13:04 год. в ході санкціонованого обшуку гаражу № НОМЕР_1 блоку №11 ГО ГТ «ТИТАН», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Антенна, 16, який знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено:
3 (три) корпуси бойових ручних оборонних гранат Ф1;
5 (п`ять) бойових уніфікованих підривачів дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2;
предмет, схожий на автомат АКМ;
предмет, схожий на магазин до автомату;
30 (тридцять) предметів схожих на патрони;
Згідно висновку експерта від 17.07.2024, наданий на дослідження предмет схожий на автомат є бойовою нарізною вогнепальною стрілецькою зброєю - модернізованим автоматом Калашникова «АКМ» калібру 7,62?39 мм (заводський серійний номер НОМЕР_2 ), промислового виробництва Іжевського машинобудівного заводу (СРСР), 1974 рік, в конструкцію якого внесені зміни - встановлено шептало поодинокого вогню з укороченим заднім виступом (з заводським номером «921»), внаслідок чого ударно-спусковий механізм функціонує не правильно та унеможливлює проведення пострілів чергами в повністю автоматичному режимі. Наданий автомат придатний лише до проведення поодиноких пострілів.
Наданий на дослідження автомат виготовлений промисловим способом, при цьому в його конструкцію внесені зміни - встановлено шептало поодинокого вогню з укороченим заднім виступом (з заводським номером «921»).
Наданий на дослідження предмет схожий на магазин є магазином автоматів конструкції Калашникова калібру 7,62?39 мм, промислового виробництва СРСР, а саме секторним, коробчастим магазином, що розрахований на 30 проміжних патронів калібру 7,62?39 мм.
Надані на дослідження 30 предметів схожих на патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими проміжними патронами калібру 7,62?39 мм з кулями зі сталевим осердям, виробництва СРСР. Патрони придатні до стрільби.
Надані на дослідження патрони виготовлені промисловим способом.
Згідно висновку експерта від 19.072024, надані на дослідження 3 (три) предмета еліпсоїдної форми являються корпусами бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення. Предмет, закріплений в одному з корпусі бойової гранати Ф-1, є холостою пробкою гранати, промислового виготовлення.
Надані на дослідження 5 (пять) предметів циліндричної форми являються бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 промислового виготовлення.
Надані на дослідження 3 (три) корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 до бойових припасів та вибухових пристроїв не відносяться, але містять в собі заряди бризантної вибухової речовини - тротил, масою 50-56 г кожен. Холоста пробка гранати до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, вибухових речовин не містить.
Надані на дослідження 5 (пять) бойових уніфікованих підривачів дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 до бойових припасів не відносяться, але являються самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі ініціюючу вибухову речовину THPC масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г кожен.
Надані на дослідження корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 в конструктивному поєднанні з будь-якими із наданих на дослідження бойових уніфікованих підривачів дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 являються бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів та являються вибуховими пристроями військового призначення.
Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив всі дії пов`язані з набуттям та зберіганням бойових припасів та вогнепальної зброї всупереч передбаченому законом порядку.
19 лютого 2025 року, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до вимог діючого законодавства вручено рідному батьку підозрюваного ОСОБА_7 , у зв`язку із переховуванням ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду.
З метою встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 надані доручення співробітникам УКР ГУНП в Запорізькій області та співробітникам СКП ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.
За результатами виконання органу досудового розслідування надано вмотивовані рапорти про те, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває поза межами території України, а саме переховується у м. Нант, Франція.
У зв`язку із переховуванням ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та наявної оперативної інформації про те, що останній перебуває на території Європейського Союзу, 20.02.2025 постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.
В ході досудового розслідування, підозрюваному ОСОБА_6 за його місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_2 та останнім місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , поштою надіслано повідомлення про підозру у вчиненні злочину якого він підозрюється, що передбачений ч. 1 ст. 263 КК України та повістки про виклик до слідчого 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025 однак останній до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.
Крім цього, допитаний в якості свідка ОСОБА_8 , 1971 року народження, пояснив, що є сусідом ОСОБА_6 , а саме постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . Так, свідок зазначив, що останній раз бачив ОСОБА_9 приблизно 3 роки тому, у буд. АДРЕСА_2 останній не з`являється, його місцеперебування свідкові невідоме.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 , 1989 року народження пояснив, що йому знайомі ОСОБА_11 та його син ОСОБА_9 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . Так, свідок зазначив, що останні три роки ОСОБА_9 за вказаною адресою не з`являється, де він може перебувати йому невідомо.
У зв`язку з тим, що місце знаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, батьку останнього вручено повідомлення про виклик підозрюваного на дати: 03.03.2025, 04.03.2025, 05.03.2025, 06.03.2025, але останній до органу досудового розслідування не з`явився, про причину своєї неявки не повідомив.
Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість покарання, за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиками, передбаченими п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також орган досудового розслідування посилається на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий просить обрати відносно оголошеного у розшук підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримала та просила його задовольнити.
Захисник підозрюваного не заперечувала проти задоволення клопотання слідчого.
Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Одним із завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду.
Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Із змісту положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Встановлено, що постановою старшої слідчої СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 20.02.2025 року ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.
Так, стороною обвинувачення у клопотанні та доданих матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує, тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих останньому, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, те, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку, та дані про особу підозрюваного, який раніше не засуджений, не працює, а також ту обставину, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Виходячи з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого кримінальним законом окрім іншого, передбачено покарання зокрема у вигляді позбавлення волі, а також з обставин та наслідків його вчинення, ступеню участі підозрюваного у вчиненні злочину, згідно повідомлення про підозру, на підставі досліджених матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та доведено у судовому засіданні.
Беручи до уваги надані слідчим докази того, що підозрюваний ОСОБА_6 , переховується від органу досудового розслідування та перебуває у міжнародному розшуку, з урахуванням обставин визначених ст. 178 КПК України, достатності доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, про обрання якого просить слідчий, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_6 , слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.
Також суд враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, яким передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відносяться до категорії тяжкого кримінального правопорушення, переховується від слідства, оголошений у міжнародний розшук, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою (заочно).
У разі затримання ОСОБА_6 , не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити підозрюваного до суду для розгляду клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні, а якщо справа буде перебувати у провадженні суду на відповідного процесуального прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1