Справа № 716/2309/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 м.Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна Чернівецької області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернівці, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, українки із середньою освітою, розлученої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей 2015 та 2019 років народження, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Так, 08.09.2024 року близько 05 год. 20 хв. водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавила себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати власні дії, керуючи автомобілем марки «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася у темну пору доби в адміністративних межах с.Вербівці, Чернівецького району Чернівецької області в напрямку с.Малий Кучурів, Чернівецького району з перевищенням допустимої швидкості, де не врахувавши в повній мірі дорожню обстановку з тим, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним,проявивши самовпевненість у своїх діях, та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, допустила виїзд керованого нею автомобіля за межі проїзної частини дороги в право з подальшим перекиданням. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажиру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: саден в ділянці правої руки, підшкірної гематоми нижньої повіки лівого ока, закритого гвинтоподібного перелому середньої та нижньої третини правої великогомілкової кістки та нижньої третини правої малогомілкової кістки без істотного зміщення, підшкірної гематоми нижньої повіки лівого ока, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 696 МД від 02.10.2024 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_5 скоїла в результаті порушення та невиконання вимог п. 10.1, 12.1, Правил дорожнього руху, а також вимог дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху та вимог пункту 31.4.5 (г) Правил дорожнього руху, що безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а), які сприяли порушенню вищевказаних правил, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

- 3.29 Обмеження максимальної швидкості. Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знаку.

- 31.4.5 (г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані та неошиповані, морозостійкі та не морозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.286 ч. 2 КК України визнала повністю, розкаялася у скоєному, погодилася із кваліфікацією органом досудового розслідування вчиненого нею діяння, не оспорювала встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких їй пред`явлене обвинуваченнята показала суду, що напередодні події вона дійсно вживала алкоголь в невеликій кількості, при в`їзді в с.Вербівці Чернівецького району Чернівецької області на дорозі знаходився «протитанковий їжак», який вона намагалася об`їхати, вивернувши кермо автомобіля. Вона їхала обережно, навіть не зрозуміла як сталася ДТП. Кається в скоєному. Пояснила, що вона забезпечила належні умови лікування та реабілітації сина, який був травмований, на даний час здоров`я його повністю відновлене, він ходить в дитячий садочок.

Представник потерпілого в судовому засіданні пояснила, що була залучена до участі в справі в якості представника, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 є матір`ю малолітнього потерпілого - ОСОБА_7 . Вказувала, що батьки зобов`язані дбати про своїх дітей. Залишила вирішення питання про призначення міри покарання на розсуд суду.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 , в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушенн, а також винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд, у відповідності до ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що вина ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження доведена.

Вчинене ОСОБА_5 діяння підлягає кваліфікації за ч.1 ст.286-1 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди потерпілому.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

Обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, який вчинений з необережності, раніше не судима, не працює, розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, вину визнала, щиро кається в скоєному, шкоду потерпілому повністю відшкодувала.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання суд враховує також досудову доповідь органу пробації з якої вбачається, що ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, орган пробації вважає, що дослідження інформації, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_5 за місцем її проживання, умов її життєдіяльності, результатів оцінки ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення, а також її ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також визнання обвинуваченою своєї вини), з урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_5 , яка раніше не судима, одна виховує двох неповнолітніх дітей, суд вважає за обґрунтоване та справедливе застосувати у цій справі положення ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст. 286-1 КК України, а саме до пробаційного нагляду строком на три роки, який, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч.2 ст.59-1 КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років (ч.4 ст.59-1 КК України).

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Таке покарання відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватися на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, зокрема права на життя, - воно має бути законним і пропорційним.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої в повному об`ємі на користь держави.

Накладений ухвалою слідчого судді арешт на транспортний засіб марки«Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , підлягає скасуванню.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

Відповідно до п.15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.368, 369-371, 374, 376, 392-395, п.15 ст. 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років пробаційного нагляду із позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення експертиз на загальну суму 5018,87 грн. (а.с. 48,110)

Скасувати накладений арешт на автомобіль марки «Volkswagen» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.09.2024 року, який зберігається на території райавтодору по вул.Бажанського, 113 в м.Заставна Чернівецького району Чернівецької області та повернути власнику ОСОБА_8 (а.с.36).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9