Справа № 405/1165/25
провадження № 1-кс/405/556/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника- адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, перебуваючого на посаді оператора 3 групи спеціального призначення 8 роти спеціального призначення 3 загону спеціальних операцій військової частини НОМЕР_1 , у званні старшого солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0000118 від 18.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з вказаним вище клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, відповідно до якого, посилаючись на обставини кримінального провадження просив застосувати у даному кримінальному проваджені запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник потерпілої адвокат надала у судовому засіданні пояснення, відповідно до яких клопотання слідчого підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчого, при цьому з повідомленням про підозру погодився повністю, ризики вважав не доведеними, пояснив, що він є військовослужбовцем, а тому позбавлений можливості вільно перетнути державний кордон та впливати на потерпілу і свідків, просив застосувати до нього інший запобіжний захід, оскільки він має намір вжити усіх заходів щодо відшкодування заподіяної шкоди потерпілій.

Захисник підозрюваного адвокат просив застосувати до підозрюваного такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, враховуючи відсутність ризиків, на які посилалися у судовому засіданні прокурор та представник потерпілої.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000118 від 18.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.02.2025 в світлу пору доби здійснював рух на транспортному засобі «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , та рухався з боку пров. Котовського у напрямку вул. Вишнева в с-ще Компаніївка Кропивницького району Кіровоградської області. Здійснюючи рух в межах населеного пункту по вул. Шевченка, водій ОСОБА_5 проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №? 1306 (далі ПДР, п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за… технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

Під час подальшого руху, на вищевказаному транспортному засобі, близько о 16 год. 56 хв. водій ОСОБА_5 рухаючись ділянкою дороги з необмежною видимістю, маючи об`єктивну можливість виявити перешкоду для руху, яка виражалася у русі пішохода в попутному напрямку, не вжив жодних заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.1 та 12.3 ПДР (п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), у результаті чого на відстані 1,3 м до лівого краю дороги та 16,6 м до кута будинку № 41, що за адресою вул. Шевченка с-ще Компаніївка Кропивницького району Кіровоградської області.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, без нагальної на те потреби, не пов`язаної із забезпеченням дорожнього руху України, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження та госпіталізована до відділення реанімації КНП «Кіровоградська обласна лікарня КОР».

У результаті наїзду на пішохода ОСОБА_9 остання отримала тілесні ушкодження, при цьому автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , отримав механічні пошкодження кузову, проте останній продовжив рух на пошкодженому автомобілі, тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення зник та переховується від правоохоронних органів до теперішнього часу, чим грубо порушив вимоги п. 2.10 (а, б, в, г, ґ, д, е) ПДР (п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a)негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди).

27.02.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: рапортом єдиного обліку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» від 17.02.2025; протоколом огляду місця ДТП, де зафіксовано уламки пластику, стан дорожніх та погодних умови, наявність дорожніх знаків та дорожньої розмітки; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка була безпосереднім очевидцем ДТП; протоколом огляду відеозаписів; речовими доказами транспортний засіб, який має механічні пошкодження, що виникли у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Під час розгляду даного клопотання прокурор посилався на наявність ризиків передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме наявність ризику щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та щодо незаконного його впливу на потерпілого і свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Отже, беручи до уваги зазначені прокурором у судовому засіданні ризики, а також думки представника потерпілої, підозрюваного та його захисника стосовно існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що ризики на які посилався прокурор та представник потерпілої наявні і вони є доведеними.

Також слідчий суддя бере до уваги позицію підозрюваного, який заявив про визнання врученої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім цього, у рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Водночас, беручи до уваги обставини кримінального провадження, заслухавши думку сторін, вивчивши характеризуючи дані на підозрюваного, який пояснив, шо його дохід на місяць складає близько 100000 грн., а сам він прагне до відшкодування заподіяної потерпілій шкоди та просив врахувати, що вчинене ним кримінальне правопорушення є не умисним, керуючись положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн., при цьому задовольнити клопотання слідчого про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, що за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст. ст, 176-178, 182, 183, 196-197, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з 12.00 год. 05.03.2025 року до 12.00 год. 27.04. 2025 року.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0000118 від 18.02.2025 року.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 в строк до 27.04. 2025 року наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взяти під варту в залі судового засідання негайно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали визначити до 12.00 год. 27.04. 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11