Cправа №505/2379/18
Провадження №1-кп/505/44/2025
УХВАЛА

Іменем України

24.01.2025 м. Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Подільськ Одеської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000823 від 21.06.2018, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09 вересня 2015 року у справі №505/3219/15-ц задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» і стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 12956,16 грн. за кредитним договором №ОDКТFU25340564 від 30.05.2012 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн., а всього грошові кошти на загальну суму 13199,76 грн.

17.03.2016 державним виконавцем ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області на підставі виконавчого листа Котовського міськрайонного суду №505/3219/15-ц від 21.10.2015 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного рішення суду, з яким ОСОБА_4 належним чином ознайомлений, а також попереджений про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

Проте, ОСОБА_4 в період часу з 09.09.2015 по 31.07.2018 маючи реальну можливість добровільно виконати вищевказане рішення Котовського міськрайонного суду у справі №505/3219/15ц по сплаті кредитної заборгованості та судових витрат на загальну суму 13199,76 грн., в порушення ч.5 ст.124 Конституції України, згідно з якою, судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України, навмисно не виконав дане рішення суду.

24.01.2025 в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України. В обґрунтування прокурор зазначив, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України у ОСОБА_4 відповідно до ст.49 КК України сплинув, а отже його має бути звільнено від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора просив задовольнити. При цьому обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та зазначив, що йому зрозумілі суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не означає його виправдання чи визнання його невинним, тобто що ця підстава не є реабілітуючою.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Надав заяву, згідно якої просив провести розгляд кримінального провадження без його участі.

Суд, заслухавши клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, думку обвинуваченого, дійшов такого висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 284, 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №-12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.382 КК України, а саме в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, який ним вчинений в період часу з 09.09.2015 по 31.07.2018, та відповідно до ст.12 КК України вказаний злочин є нетяжким.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Санкція ч.1 ст.382 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня вчинення ОСОБА_4 злочину (з 09.09.2015 по 31.07.2018), передбаченого ч.1 ст.382 КК України минуло понад п`ять років, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплинув, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачений не ухилявся, обчислення строків давності є правильним, обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа - звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати, пов`язані з залученням експерта в кримінальному провадженні, відсутні.

Керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

На підставі ст.49 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.382 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене 21.06.2018 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №-0000823 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1