Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/597/21 за апеляційною скаргою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2021.

Цією ухвалою частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 та кримінальне провадження, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Ставок Турійського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У решті вимог клопотання адвоката ОСОБА_7 відмовлено.

Постановлено вважати такою, що припинила свою дію ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2021 у справі № 308/12217/21 (1-кс/308/3978/21) про застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 19.11.2021 з визначенням застави у розмірі 124850 грн.

Постановлено вважати такою, що припинила свою дію ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2021 у справі № 308/12217/21 (1-кс/308/3979/21) щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 19.11.2021 з визначенням застави у розмірі 113500 грн.

Після набрання цією ухвалою законної сили повернуто заставодавцю ОСОБА_11 заставу в сумі 124850 грн, внесену 22.09.2021 за ОСОБА_10 згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.09.2021 у справі № 308/12217/21.

Обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено з-під варти у залі судових засідань.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою у групі із своїм сином ОСОБА_6 , у невстановленому досудовим розслідуванням часі та

-2-

місці, придбав наркотичний засіб (особливо небезпечний наркотичний засіб) канабіс, який з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочину з незаконного обігу наркотичних засобів, зберігав з метою його збуту. Відповідно до статті 1 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, (таблиця 1, список 1), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

03.07.2020 приблизно о 20 год 55 хв ОСОБА_10 , знаходячись у підсобному приміщенні автомийки, що за адресою м. Ужгород, вул. Електрозаводська, 35, Закарпатської області, зустрівся із особою чоловічої статі із зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 , та збув останньому за грошові кошти в сумі 600 (шістсот) грн прозорий поліетиленовий пакет із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 6/501 від 08.07.2020 являється канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, масою (в перерахунку на суху речовину) - 3,8829 г.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав два прозорі поліетиленові зіп-пакети, із кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/8033НЗПРАП від 30.09.2021, у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою - 13,8017 г, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, масою - 1,3754 г, які відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 26.04.2002, таблиці № 2 наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», у своїй сукупності являються психотропною речовиною, загальною масою 15,1771 г, що є особливо великим розміром; чашку-термос, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/8034НЗПРАП від 30.09.2021, на поверхні якої містяться залишки психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, масою - 0,000498 г, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, масою - 0,000127 г, дві маленькі електронні ваги, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/8034НЗПРАП від 30.09.2021, на поверхні яких містяться залишки психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, масою - 0,000287 г, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, масою - 0,000159 г, залишки подрібненої речовини рослинного походження, яка є особливо небезпечних наркотичним засобом, обіг якої заборонено канабіс, масою 0,0020 г; 2 (дві) маленькі металеві ложки, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/8034НЗПРАП від 30.09.2021, на поверхні яких виявлено залишки психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 0,000566 г, 0,001532 г, та містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА, масою 0,000045 г, 0,000149г, 4 (чотири) металеві пристрої для подрібнення речовини рослинного походження, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/8032НЗПРАП від 30.09.2021, на яких містяться залишки особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 0,2313 г, які ОСОБА_10 зберігав у середині підсобного приміщення автомобільної мийки за адресою м. Ужгород, вул. Електрозаводська, 35,

-3-

якими він володіє на підставі договору позички нежитлових приміщень від 01.11.2020 та акту прийому-передачі майна (частини нежитлового приміщення літери «Б», позиція 12,14, площею 163 м.кв), до проведення працівниками поліції обшуку 20.09.2021 о 13 год.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, вчиненому повторно, в особливо великих розмірах.

ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням місці та часі, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер та протиправність своїх дій, без відповідного на це законного дозволу, здійснив незаконне придбання 6 (шести) предметів схожих на набої, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/8025 БЛ від 27.09.2021, 1 (один) патрон є боєприпасом, калібру 7,62?39 мм, виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби, 5 (п`ять) патронів, що є боєприпасами, калібру 8?56R Mannlicher, які виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби, складові елементи зброї в розібраному стані, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/8026 БЛ від 11.10.2021, у зібраному стані являють собою два пістолети: об`єкт № 1 нарізна самозарядна вогнепальна зброя «Фромер 37М», калібру 9?17мм, який є несправним у зв`язку із корозією, та не придатним для стрільби; об`єкт № 2 нестандартна короткоствольна, гладкоствольна вогнепальна зброя «ЕКОL P29», калібру 9 мм, серійний номер « НОМЕР_1 », який придатний для неодноразового проведення пострілів, 2 (два) патрони калібру 9?17мм, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/8026 БЛ від 11.10.2021 є боєприпасами, та призначені для стрільби з пістолетів системи «Браунінг» калібру 9?17 мм, котрі в подальшому зберігав у середині підсобного приміщення автомобільної мийки за адресою м. Ужгород, вул. Електрозаводська, 35, яким володіє ОСОБА_10 на підставі договору позички нежитлових приміщень від 01.11.2020 та акту прийому-передачі майна (частини нежитлового приміщення літери «Б», позиція 12,14, площею 163 м.кв), до проведення працівниками поліції обшуку 20.09.2021 о 13 год.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою у групі із своїм батьком ОСОБА_10 , у невстановленому досудовим розслідуванням часі та місці, придбав наркотичний засіб (особливо небезпечний наркотичний засіб) канабіс, який зберігав з метою його збуту.

27.07.2020 приблизно о 16 год 35 хв, ОСОБА_6 , знаходячись у підсобному приміщенні автомийки, що за адресою м. Ужгород, вул. Електрозаводська, 35, Закарпатської області, зустрівся із особою чоловічої статі з зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_4 , збув останньому за грошові кошти в сумі 400 (чотириста) грн прозорий поліетиленовий пакет із сухою подрібненою речовиною зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 6/572 від 30.07.2020 являється канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, масою (в перерахунку на суху речовину) 2,4237 г.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що днем початку досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 слід вважати день реєстрації кримінального провадження № 00171, тобто 07.06.2019, з якого у

-4-

подальшому, постановою прокурора від 08.05.2020 були виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування № 000120, а з останнього постановою прокурора від 17.06.2021 були виділені в окреме провадження матеріали досудового розслідування № 00182 відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Судом встановлено, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000171 від 07.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та подальших виділених проваджень не продовжувався, а отже 18 місяців з дня реєстрації кримінального провадження закінчилися 07.12.2020, натомість повідомлення про підозру ОСОБА_10 та ОСОБА_6 було пред`явлено 20.09.2021, тобто вже поза межами строку досудового розслідування. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подане стороною захисту клопотання у частині закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є обґрунтованим, а тому кримінальне провадження № 0000182 від 17.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, необхідно закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Разом з тим, взявши до уваги положення параграфу 1 глави 26 КПК України, відповідно до яких рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування оскаржуються у формі скарги, а також те, що до повноважень суду не входить вирішення питання зобов`язання уповноважених осіб органу досудового розслідування та прокуратури вносити відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 про скасування повідомлення про підозру від 20.09.2021, а саме ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні № 00182, як такої, що вручена поза межами досудового розслідування.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить ухвалу суду від 18.11.2021 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Зазначає, що закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є безпідставним та істотно порушує вимоги кримінального процесуального закону, оскільки строки, визначені ч. 3 ст. 219 КПК України, після повідомлення ОСОБА_10 та ОСОБА_10 про підозру та до закінчення досудового розслідування кримінального провадження порушені не були.

У доповненні до апеляційної скарги прокурор вказує на те, що у підготовчому судовому засіданні у суді першої інстанції заперечував проти дослідження матеріалів кримінального провадження, однак суд перейшов до дослідження доказів сторони захисту, як наслідок зобов`язав прокурора подати заперечення та докази у його обґрунтування. Під час підготовчого судового засідання головуючий перейшла до судового слідства або дослідження доказів у судовому засіданні (ст. 358 КПК України), дослідивши докази сторони захисту, які подані захисниками підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , яким матеріали у порядку ст. 290 КПК України не відкривались, та які не ознайомлювались з матеріалами кримінального провадження відповідно до ст. 221 КПК України. Вважає, що судом зроблено не вмотивований та необґрунтований висновок про те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 07.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та щодо подальших виділених провадженнях не продовжувався, а отже, 18 місяців з дня реєстрації кримінального провадження закінчились 07.12.2020, натомість повідомлення про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_10 було пред`явлено 20.09.2021, тобто поза межами строку досудового розслідування.

-5-

У той же час, судом не обґрунтовано на підставі яких належних та допустимих доказів здійснено такий висновок. При цьому, з огляду на санкцію статті 307 КК України, така згідно з вимогами ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, а отже, положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, відносно таких кримінальних проваджень не можуть бути застосовані. У запереченні на апеляційну скаргу, захисник обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що доводи прокурора є необґрунтованими та безпідставними. Стверджує, що усі слідчі дії відносно його підзахисних, а саме пред`явлення підозри, проведення допитів та подальші слідчі дії у кримінальному провадженні проводились після закінчення строків досудового розслідування, тобто фактично являються незаконними. Звертає увагу на те, що першочерговим кримінальним провадженням є № 0000171 від 07.06.2019 за ч. 3 ст. 307 КК України, строк досудового розслідування якого відповідно до вимог ст. 219 КПК України становить 18 місяців та закінчився 07.01.2021. Відповідно строк досудового розслідування у виділених кримінальних провадження № 0000120 від 08.05.2020 та № 000082 від 17.06.2021 обчислюється з 07.06.2019, тобто з дня, коли було розпочато розслідування кримінального провадження, з якого виділено окремі матеріали. При цьому, повідомлення ОСОБА_10 та ОСОБА_6 про підозру у виділеному кримінальному провадженні № 000082 відбулося 20.09.2021, а саме на 27 місяць з дня реєстрації кримінального провадження, тобто поза межами строку досудового розслідування. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_10 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, промову прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 370, 372 КПК України, судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким керувався.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Колегія суддів уважає, що вказані вище вимоги судом першої інстанції не були дотримані.

Згідно ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами,

-6-

передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 23 КПК України визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України (в редакції чинній на час прийняття рішення судом першої інстанції), кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 317 КПК України документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і є матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням, у тому числі: - встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; - мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.06.2019 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00171, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Постановою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області від 08.05.2020 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування з кримінального провадження № 00171. Виділеному кримінальному провадженні було присвоєно реєстраційний номер № 000120.

Постановою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури від 17.06.2021 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування з кримінального провадження № 000120. Виділеному кримінальному провадженні було присвоєно реєстраційний номер №00182.

20.09.2021 в рамках кримінального провадження № 00182 від 17.06.2021, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

26.10.2021 в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України.

-7-

Мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції, серед іншого, зазначив, що повідомлення ОСОБА_10 та ОСОБА_6 про підозру у кримінальному провадженні № 00182 вручено поза межами встановленого ст. 219 КПК України строку досудового розслідування, оскільки днем початку досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_10 слід вважати день реєстрації кримінального провадження № 00171, тобто 07.06.2019.

На переконання колегії суддів, рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, за таких обставин, є передчасним.

Згідно ч. 1 ст. 294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

За п. 2 ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000171 від 07.06.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та подальших виділених проваджень не продовжувався, у зв`язку з чим дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_10 було пред`явлено вже поза межами строку досудового розслідування.

Однак, як вбачається з журналу судового засідання від 18.11.2021, судом першої інстанції не з`ясовувалось питання щодо можливого продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Також поза увагою суду залишилось питання щодо можливого зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , в тому числі, у зв`язку з оголошенням вказаних осіб у розшук і жодних мотивів з цього приводу оскаржувана ухвала суду не містить.

Окрім іншого, суд першої інстанції не обґрунтував свій висновок про те, що діяння, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_6 з наведених в ухвалі суду підстав, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що пункт 10 частини 1 статті 284 КПК України (в редакції чинній на час прийняття рішення судом першої інстанції) передбачав необхідність закриття кримінального провадження у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Однак, суд першої інстанції не врахував той факт, що вказаною вище нормою повноваженнями щодо закриття кримінального провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, наділені виключно слідчий, дізнавач, прокурор.

При цьому, жодних мотивів із цього приводу в оскаржуваній ухвалі не наведено.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що з журналу судового засідання вбачається, що судом першої інстанції доповідалися матеріали провадження, проте в оскаржуваній ухвалі суд не послався на матеріали, які ним досліджені у підготовчому судовому засіданні, що давали підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

-8-

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на висновки ККС ВС, викладені у постанові від 13.06.2024 (справа № 183/5261/24), зокрема про передчасність рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у разі якщо суд першої інстанції не дослідив усіх процесуальних документів, які необхідні для прийняття такого рішення.

Статтею 284 КПК України визначено підстави для закриття кримінального провадження, тобто закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів уважає, що судом першої інстанції не враховані вищевказані факти та обставини, що призвело до прийняття передчасного судового рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.

Вищевказані порушення, допущені судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та при постановленні судового рішення, позбавили суд першої інстанції повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, та прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

У контексті викладеного, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, без ретельного дослідження всіх процесуальних рішень у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, і не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів уважає, що допущені судом першої інстанції порушення є такими, які відповідно до ст. 412, 415 КПК України тягнуть скасування судового рішення із поверненням матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання, а тому доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Під час судового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно взяти до уваги наведені вище висновки апеляційного суду, дотриматись вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно дослідити приєднані до обвинувального акту докази та прийняті процесуальні рішення, дати їм належну оцінку та прийняти законне та обґрунтоване судове рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2021 про закриття кримінального провадження № 0000182 від 17.06.2021 щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції за стадії підготовчого судового засідання в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді