Справа № 156/1496/24
Провадження № 1-кп/156/38/25
ВИРОК

Іменем України

06 лютого 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Іваничі Волинської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000256 від 07.11.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, працює підземним електрослюсарем Шахти «Відродження», фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Сокальського районного суду Львівської області від 24.01.2024 за ч. 1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8 500,00 грн. (знятий з обліку у зв`язку з сплатою штрафу); вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 05.04.2024 за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 05.04.2024 за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу психотропних речовин, 06 листопада 2024 року, близько 16 год. 30 хв. у лісі села Бужанка, Володимирського району Волинської області, незаконно придбав без мети збуту, шляхом привласнення знайденого, прозорий зіп-пакет з вмістом кристалоподібної речовини, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, який, незаконно зберігаючи при собі, переніс до цвинтаря поблизу села Бужанка, Володимирського району Волинської області.

Незаконні дії ОСОБА_4 були припинені працівником поліції 06.11.2024 о 16 год. 44 хв. на ділянці місцевості, яка знаходиться на дорозі T- 03-05, поблизу цвинтаря у с. Бужанка, Володимирського району Волинської області, де в присутності двох понятих, в ході огляду місця події у ОСОБА_4 виявлено та вилучено прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною, який поміщено до спецпакету HПУ № CRI1266992 та опечатано.

В подальшому встановлено, що вищевказана кристалічна речовина в полімерному зіп-пакеті, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,3011 г., що згідно таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, є невеликим розміром, та обіг якої заборонено відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори» та Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, ix аналогів i прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, оскільки особливо небезпечна психотропна речовина PVP віднесена до списку № 2 таблиці I Переліку, затвердженого вищевказаною Постановою.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Ствердив, що перебував у с. Бужанка, Володимирського району, де у лісі знайшов зіп-пакет, знаючи, що у пакеті містяться психотропні речовини, взяв його собі, оскільки було цікаво. Просив суд його суворо не карати, зазначив що усвідомив протиправність вчиненого та зробив відповідні висновки. Просив суд не позбавляти його волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого, як особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

Тому суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України є: рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів; обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, за останніх п`ять років за медичною допомогою до них не звертався, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім того, судом враховано, що обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено 05.04.2024 вироком Іваничівського районного суду Волинської області за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, даний вирок набув законної сили 06.05.2024.

Відповідно до положень ст.75, ч.3 ст.78, ч.1 ст.71, ч.4 ст.71 України, у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком.

Таким чином, законом визначено, що звільнення від покарання з випробуванням не є невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

Визначаючи остаточне покарання, до призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі, слід частково приєднати покарання у виді позбавлення волі, призначене попереднім вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 05.04.2024 на підставі до ч.1 ст.71 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, не заявлявся.

Процесуальні витрати, відповідно до ст. ст. 118, 124, 126 КПК України, у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 05.04.2024 року та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці.

Речові докази у справі:

- кристалічну речовину в полімерному зіп-пакеті, яка містить у своєму складі психотропну речовину PVP (масою 0,3011 гр.), яку поміщено до спец пакету експертної служби МВС № 2770209, яка перебуває на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - знищити.

- паперовий конверт із зразками букального епітелію ОСОБА_4 , який зберігається у ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, ix аналогів та прекурсорів» від 21.11.2024 №CE-19/103-24/14965-H3ПPAП 1591 грн. 80 коп.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1