Справа № 127/7370/25
Провадження №11-сс/801/216/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000475 від 06.03.2025, за клопотанням слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стила Старобешківського району Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2025 про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави,

встановив:

З матеріалів клопотання встановлено, що стрілець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України стрілець військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 маючи ряд не знятих та не погашених судимостей за вчинення злочинів проти власності, будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 14.01.2025 № 26/2025, який затверджено Законом України від 15.01.2025 № 4220-IX, дію воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб, 06.03.2025 року близько 13 години 27 хвилин, перебуваючи в приміщенні гардеробної перед входом у їдальню Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, що за адресою: м. Вінниця, вул. Князів Коріатовичів, 185, помітив мобільний телефон у кишені однієї з курток, розміщених на вішаку, після чого у останнього виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 засунув свою руку у кишеню куртки та безперешкодно заволодів мобільним телефоном марки «Cubot KingKong 9» IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору із сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , вартістю 9000 гривень, який на праві власності належить ОСОБА_10 .

Заволодівши зазначеним мобільним телефоном ОСОБА_9 залишив місце скоєння злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 9000 гривень.

07.03.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2025 задоволено клопотання слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.48 год. 04 травня 2025 року, з одлночасним визначенням застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Своє рішення суд мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2025 та ухвалити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В разу, якщо суд дійде до висновку щодо обґрунтованості обраного ОСОБА_9 запобіжного заходу, просить зменшити останньому розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (60560 грн).

Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки, проходить військову службу, має ряд захворювань, які потребують лікування. Також вказує, що визначений розмір застави значно перевищує суму завданого збитку.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти вимог, заявлених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

07.03.2025 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст. 194 КПК України, дійшов правильного висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин.

В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховано судом і те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином згідно ст. 12 КК України, , за що перебачено покаранням у виді позбавлення волі на тривалий термін.

На переконання апеляційного суду, зазначенні в апеляції захисником дані про особу ОСОБА_9 з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється останній, не є такими, що зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам.

Також слідчим суддею під час розгляду клопотання відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України обґрунтовано визначено розмір застави підозрюваному, який є спів розмірним та таким, що за умови внесення останньої забезпечить виконання процесуальних рішень.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законом, підстав для зменшення якого колегія суддів не вбачає.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , характеру кримінального правопорушення, суд при визначенні розміру застави прийшов до вірного висновку, визначивши підозрюваному заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.03.2025, якою задоволено клопотання слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.48 год. 04 травня 2025 року, з одночасним визначенням застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4