Справа № 539/119/25
Провадження № 1-кп/539/124/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2025 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лубни Полтавської області кримінальне провадження №0001084 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Горлівка Донецької області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, військовослужбовець військової частини (номер військової частини не зазначається у зв`язку з воєнним станом) Збройних сил України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини (номер військової частини не зазначається у зв`язку з воєнним станом) Збройних Сил України, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя за наступних обставин.

29.09.2023 постановою №750/13515/23 Деснянського районного суду м. Чернігова, яка набрала законної сили 10.10.2023, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років без конфіскації транспортного засобу.

Окрім цього, 10.11.2023 постановою №750/15674/23 Деснянського районного суду м. Чернігова, яка набрала законної сили 21.11.2023, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строк на 7 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім цього, 22.11.2023 постановою №750/15578/23 Деснянського районного суду м. Чернігова, яка набрала законної сили 05.12.2023, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років.

На підставі ч. 2 ст. 30 КУпАП до стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного за цією постановою, приєднано невідбуту частину стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, призначене постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 17.01.2023 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років 1 (один) місяць 25 (двадцять п`ять) днів.

Окрім цього, 12.04.2024 постановою №750/3789/24 Деснянського районного суду м. Чернігова, яка набрала законної сили 23.04.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, призначеного за цією постановою, приєднано невідбуту частину стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, призначене постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.09.2023 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та призначено йому остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 14 (чотирнадцять) років 11 (одинадцять) місяців 18 (вісімнадцять) днів.

Окрім цього, 16.04.2024 постановою №750/4246/24 Деснянського районного суду м. Чернігова, яка набрала законної сили 27.04.2024, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім цього, 09.09.2024 постановою №734/3555/24 Козелецького районного суду Чернігівської області, яка набрала законної сили 20.09.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, у дохід держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Окрім цього, 10.10.2024 постановою Комінтернівського районного суду Одеської області №504/3508/24, яка набрала законної сили 22.10.2024 року, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення: за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно ст. 36 КУпАП, шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, остаточно на ОСОБА_4 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Окрім цього, 21.10.2024 постановою №361/10017/24 Броварського міськрайонного суду Київської області, яка набрала законної сили 01.11.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

В подальшому ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що вищевказаними рішеннями суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом при наступних обставинах.

Так, 19.11.2024 приблизно о 10 год. 17 хв. ОСОБА_4 , керуючи належним йому транспортним засобом-автомобілем "Ford Mustang" на іноземній реєстрації НОМЕР_2 , рухався по вул. Старотроїцькій в м.Лубни Полтавської області, де був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за вчинення адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим відносно останнього винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 3507174 та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Зазначив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно, будучі обізнаним про те, що його постановами суду позбавлено права керування транспортним засобами, 19.11.2024 в першій половині дня керував транспортним засобом по вул.Старотроїцькій в м.Лубни Полтавської області, де був зупинений працівниками патрульної поліції Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за вчинення адміністративного правопорушення. Того дня він керував автомобілем, оскільки потрібно було відвезти його вагітну дружину з Черкаської області до пологового будинку в м.Лубни. Працівники поліції зупинили його коли він повертався з лікарні, залишивши там дружину. Пояснив, що вже приблизно рік не має заробітку, матеріально йому допомагають його рідні та близькі. Просив суд врахувати, що сів за кермо автомобіля, оскільки потрібно було відвезти його вагітну дружину до пологового будинку. Також просив суд призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Оскільки обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи та у судовому засіданні визнав свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням у повному обсязі, суд за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які не оспорювалися жодним з учасників судового розгляду з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку, на що, зокрема, обвинувачений погодився.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена і не оспорюється жодним учасником судового розгляду.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує пом`якшуючі обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 за місцем військової служби характеризується незадовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, багаторазово був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75, ст. 76 КК України. Зазначене покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу за вчинення даного злочину, як альтернативно передбачено ч.1 ст.382 КК України, суд вважає недоцільним оскільки обвинувачений тривалий час не має сталого заробітку (доходу) та враховуючи особу обвинуваченого, який протягом незначного проміжку часу систематично вчиняв адміністративні правопорушення та був притягнутий до адміністративної відповідальності, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, негативно характеризується за місцем військової служби. Тому суд дійшов висновку, що призначення покарання у вигляді штрафу не є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався, підстав для його обрання немає. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз відсутні.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком - 1 (один) рік, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку обчислювати з часу проголошення цього вироку.

Речовий доказ DVD диск із відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників ГРПП Лубенського РВП, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1