У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні 0001010 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2024, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

за участю прокурора - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

Встановив:

12 грудня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні 0001010 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2024, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Так, 22.02.2024 президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради федерації звернення про використання ЗС РФ за межами РФ, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року о 5 годині президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні. У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 14.05.2024 строком на 90 діб.

Також, 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.09.2024, у громадянки України ОСОБА_5 , якій достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Встановлено, що на початку вересня 2024 року, але не пізніше 23.09.2024, перебуваючи у м. Київ, ОСОБА_5 займалась пошуком підробітку в соціальних мережах та «Telegram-каналах», використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04S» із встановленою сім-картою мобільного оператора НОМЕР_1 . В свою чергу аккаунт «Telegram» зареєстрований за вказаним номер мобільного телефону та має ім`я користувача « ОСОБА_6 ».

Так, 04.09.2024 на номер мобільного телефону ОСОБА_5 НОМЕР_1 у мобільному додатку для обміну повідомленнями «Telegram» надійшло смс-повідомлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи під іменем « ОСОБА_7 » з пропозицією заробітку, на що ОСОБА_5 погодилася.

В подальшому, в ході листування ОСОБА_5 з невстановленою в ході досудового розслідування особою під іменем « ОСОБА_7 » останнім було запропоновано підробіток у вигляді здійснення підпалу транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань, за грошову винагороду. Почавши обговорення відповідної пропозиції даної особи в приватному чаті у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», ОСОБА_5 погодилася здійснити підпал відповідного транспортного засобу за грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

Згідно домовленості з вказаною невстановленою особою під іменем « ОСОБА_7 », ОСОБА_5 мала підшукати автотранспортний засіб, що за візуальними ознаками можна охарактеризувати, як автомобіль Збройних Сил України або інших збройних формувань, після чого зробити фотознімок такого автомобіля та направити його у вищевказаному застосунку невстановленій в ході досудового розслідування під іменем « ОСОБА_7 ».

Так, 22.09.2024 на виконання вищевказаної домовленості, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільну небезпечність, достовірно будучи обізнаною, що її дії завдадуть шкоду обороноздатності України у вигляді перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, ОСОБА_5 підшукала на території м. Київ автомобіль, що належить військовослужбовцям ЗСУ.

Того ж дня, у період з 14 год. 00 хв. по 14 год. 52 хв., проходячи біля будинку за адресою: м. Київ, проспект Миколи Бажана, буд. 26 побачила запаркований на вулиці автомобіль кольору «хакі» марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 .

Зрозумівши, що за візуальними ознаками вказаний автомобіль відповідає запитуваним невстановленою в ході досудового розслідування особою критеріям та є таким, що використовується військовослужбовцями в ході бойових завдань для захисту України, ОСОБА_5 здійснила фото фіксацію даного автомобіля та о 14 год. 52 хв. надіслала відповідні фотознімки невстановленій в ході досудового розслідування особі під іменем « ОСОБА_7 » із застосуванням вищевказаного месенджеру.

Після отримання фотознімків невстановлена в ході досудового розслідування особа повідомила, що вказаний автомобіль відповідає всім необхідним критеріям та може бути предметом підпалу за вище обіцяну грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

Надалі, в ході спілкування ОСОБА_5 погодилася підпалити саме вказаний автомобіль в ніч 23.09.2024, коли буде менше свідків такої події.

Так, на протязі дня 22.09.2024 (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 придбала у магазині «Велмарт», за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, буд. 10 розпалювач у вигляді розчинника у кількості двох одиниць по 250 мл. кожен для подальшого використання під час підпалу автомобіля. З метою уникнення кримінальної відповідальності та переслідування за вчинений злочин, ОСОБА_5 прийняла рішення бути вдома, доки стемніє.

Приблизно у період з 00 год. 00 хв. по 01 год. 00 хв. 23.09.2024, дочекавшись темряви, ОСОБА_5 взявши з собою придбані розпалювачі та почали рух в напрямку виявленого раніше нею військового автомобіля марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 , запаркованого біля будинку за адресою: м. Київ, проспект Миколи Бажана, буд. 26. Підійшовши до даного автомобіля та пересвідчившись в можливості безкарного вчинення злочину, ОСОБА_5 вилила розпалювач на капот даного автотранспортного засобу, після чого підпалила його за допомогою запальнички червоного кольору з маркуванням на ній державного гербу України. Надалі, ОСОБА_5 зафіксувала факт підпалу на камеру свого мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A04S», переслала даний відеозапис невстановленій в ході досудового розслідування особі в месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_7 », після чого видалила з листування та пам`яті свого пристрою такий відеозапис. Отримавши даний відеозапис невстановлена в ході досудового розслідування особа дуже зраділа, після чого запевнила ОСОБА_5 в отриманні винагороди за вказаний злочин.

Так, упевнившись в тому, що злочин доведений нею до кінця та досягнуто мети у вигляді завдання шкоди основам національної безпеки України та громадської безпеки, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинула місце підпалу та прослідувала до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

24.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

30.09.2024 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

25.11.2024 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 24.12.2024.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

- рапортом оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення від 23.09.2024;

- протоколом заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.09.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23.09.2024;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.09.2024;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.09.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.09.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 23.09.2024;

- протоколом огляду місця події від 23.09.2024;

- актом про застосування службового собаки від 23.09.2024;

- актом про пожежу від 23.09.2024;

- рапортом від 23.09.2024;

- відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого від 24.09.2024;

- протоколом обшуку від 24.09.2024;

- поясненням ОСОБА_5 від 24.09.2024;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 від 25.09.2024;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 25.09.2024;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 25.09.2024;

- відповіддю оперативного підрозділу на доручення слідчого;

- іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

На даний час є необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки досудовим розслідуванням встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, а від так встановлена наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з метою забезпечення безперешкодного, повного та всебічного досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час всі співучасники вчиненого злочину не встановлені, та можуть володіти інформацією та доказами, важливими для досудового розслідування, а підозрювана будучи обізнаною про коло причетних осіб може вжити заходів для спотворення чи знищення такої інформації.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані як свідки, з приводу кримінального правопорушення вчиненого підозрюваною.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що серед оточення підозрюваної ОСОБА_5 , є невстановлені учасники злочину, яких він може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інший злочин в сфері обігу наркотичних засобів, тим самим створивши умови для переховування його від органів досудового слідства та суду та унеможлививши здійснення швидкого, повного і неупередженого досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні. Крім цього, підозрювана, перебуваючи на волі, може в подальшому скористатися діючими зв`язками з іншими невстановленими співучасниками злочину та вичинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з перешкоджанням законної діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Таким чином інші більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваної ОСОБА_5 , не забезпечать її належної процесуальної поведінки, призведуть до продовження злочинної діяльності, а їх застосування створить умови для переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Обставинами, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, є необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме:

- встановити додаткових свідків кримінального правопорушення з числа осіб, що спілкуються з фігурантом кримінального провадження, допитати останніх в якості свідків;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження характеризуючі матеріали щодо підозрюваної ОСОБА_5 , а саме щодо наявності судимостей, перебування на обліку у наркологічному та психіатричному диспансерах;

- провести додатковий допит підозрюваної ОСОБА_5 ;

- отримати висновок експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів;

- отримати висновок експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України за результатами проведення пожежно-технічної експертизи;

- провести слідчий експеримент за участі підозрюваної ОСОБА_5 ;

- з урахуванням отриманих додаткових доказів, встановлених відомостей та фактів, вирішити питання по кінцевій кваліфікації та у випадку виникнення підстав для зміни раніше повідомленої підозри, виконати дії, передбачені ст. 279 КПК України;

- провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході виконання вищезазначених слідчих та процесуальних дій;

- виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України, а саме підготувати матеріали кримінального провадження та надати доступ до матеріалів кримінального провадження для ознайомлення стороні захисту;

- виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Здобуті таким чином докази забезпечать встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, забезпечать його повне, всебічне та неупереджене розслідування, а також виконання завдань кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з огляду на зазначені у ньому обставини та факти.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні, свою вину у скоєному визнала, розкаювалась, за свою діяльністю грошей не отримала.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорониз агальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; репутацію підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Судом встановлено що, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження № 0001010 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2024, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що громадянка України ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

24.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

30.09.2024 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

25.11.2024 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 24.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16.12.2024 строк досудового розслідування кримінального провадження №0001010 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2024 було продовжено до шести місяців, тобто до 24 березня 2025.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, суд приходить до висновку, що є обґрунтованим наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрювана ОСОБА_5 може:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Цей ризик підтверджується фактом відсутності у підозрюваного постійного місця проживання. Також у підозрюваного відсутні міцні соціальні та родинні зв`язки, що сприяє переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду.

2.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Цей ризик підтверджується обізнаністю підозрюваної щодо ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення. Відтак уникнення покарання від слідства та суду є самим найсприятливішим ходом подій.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик підтверджується, наступним чином, оскільки підозрювана не має офіційного доходу/працевлаштування, єдиним способом заробітку для неї може бути продовження заняття цією протиправною діяльністю.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не може запобігти настанню вказаних ризиків щодо ОСОБА_5 оскільки зазначені доведеними є ризики: вчинення нових кримінальних правопорушень, намагання вплинути на свідків та переховуватися від органів досудового розслідування.

Тому, cлідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 21.02.2025 року включно, зобов`язавши не залишати квартиру АДРЕСА_1 , за винятком необхідності залишити це житло у разі оголошення повітряної тривоги та надання невідкладної медичної допомоги.

У зв`язку з цим, слідчий суддя також вважає обґрунтованим на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на року народження, наступні обов`язки:

-прибувати за першим викликом слідчого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не відлучатися за межі м. Київ та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Залишити покладені на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки без змін, визначити термін ії дії до 21.02.2025.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 194 КПК України, -

Ухвалив:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 21.02.2025 року включно, зобов`язавши не залишати квартиру АДРЕСА_1 , за винятком необхідності залишити це житло у разі оголошення повітряної тривоги та надання невідкладної медичної допомоги та покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

-прибувати за першим викликом слідчого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, слідчого судді та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не відлучатися за межі м. Київ та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Визначити термін дії обов`язків до 21.02.2025.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення ій копії даної ухвали.

Суддя: ОСОБА_1