Справа № 216/2322/25
Провадження № 1-кс/216/824/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

05 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, який має вищу освіту, є фізичною особою-підприємцем, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, у кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 року,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

захисниця ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2025 року до суду надійшло вказане клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване таким.

Третім слідчим відділом (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

04 квітня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні таких кримінальних правопорушень:

ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України за ознаками:

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі пособника, вчиненого повторно;

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, у великих розмірах, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі пособника, вчиненого повторно;

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі пособника, вчиненого повторно;

ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України за ознаками складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі пособника.

Встановлені під час досудового розслідуванняі обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вказаних кримінальних правопорушень та існування ризиків, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та побоюючись суворого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, прокурор просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 3 700 000 грн.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 і ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисниця ОСОБА_7 , кожен окремо, проти задоволення вказаного клопотання заперечували, посилаючись на конкретні обставини справи та особу підозрюваного, зокрема, недостатню обґрунтованість підозри та недоведеність існування заявлених ризиків, наявність у підозрюваного роботи та міцних соціальних зв`язків, перебування на його утриманні неповнолітньої дочки та перше притягнення до кримінальної відповідальност. При цьому підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що він своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнає повністю, щомісяця має дохід від підприємницької діяльності в середньому близько 50 000 грн, має у власності квартиру, гараж та виробниче приміщення.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), тому можуть бути застосовані лише за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яка повинна підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією в м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч. 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

04 квітня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні таких кримінальних правопорушень:

ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України за ознаками:

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі пособника, вчиненого повторно;

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, у великих розмірах, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі пособника, вчиненого повторно;

- заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі пособника, вчиненого повторно;

ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України за ознаками складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, вчиненого організованою групою, вчиненого в ролі пособника.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2025 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав.

Однак, незважаючи на невизнання вини підозрюваним, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні матеріалами, зокрема:

- витягом з ЄРДР цього кримінального провадження № 0000279 від 04 червня 2024 року;

- рапортом старшого оперуповноваженого УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ, за змістом якого встановлено фігурантів за фактом привласнення бюджетних коштів групоб осіб, а саме депутатом Дніпровської міської ради ОСОБА_8 , директором комунального підприємства «Розвиток територій міста» Дніпровської обласної ради ОСОБА_9 , заступницею директора цього ж комунального підприємства ОСОБА_10 , які залучивши виконавців фактичного беніфіціара-керівника та посадових осіб ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Дніпрожим», фізичних осіб-підприємців та інших осіб, налагодили схему розтрати та привласнення коштів місцевого бюджету під час надання послуг з благоустрію території міста Дніпра (облаштування дитячих і спортивних майданчиків та гумового покриття, пісочниць тощо);

- договором № 18/27-02-2023 від 27 лютого 2023 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_4 , з актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 23 травня 2023 року за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, буд. 577;

- договором № 19/27-02-2023 від 27 лютого 2023 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_4 , з актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 15 травня 2023 року за адресою: м. Дніпро, вул. Донецька, буд. 15;

- договором № 20/27-02-2023 від 27 лютого 2023 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_11 та ФОП ОСОБА_4 , з актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 25 травня 2023 року за адресою: м. Дніпро, просп. Олександра Поля, буд. 78-80;

- договором № 77/07-08-2024 від 07 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_9 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_12 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: просп. Слобожанський, буд. 86, м. Дніпро;

- договором № 79/15-08-2024 від 15 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_9 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_12 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Казакевича, буд. 6, м. Дніпро;

- договором № 80/15-08-2024 від 15 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_9 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_12 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Казакевича, буд. 6, м. Дніпро;

- договором № 81/15-08-2024 від 15 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_9 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_12 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Казакевича, буд. 6, м. Дніпро;

- договором № 82/15-08-2024 від 15 серпня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_9 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_12 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Казакевича, буд. 6, м. Дніпро;

- договором № 87/02-09-2024 від 02 вересня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_9 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_12 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Калинова, буд. 96, м. Дніпро;

- договором № 88/02-09-2024 від 02 вересня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_9 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_12 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Калинова, буд. 96, м. Дніпро;

- договором № 94/10-09-2024 від 10 вересня 2024 року, укладеним між директором КП «Розвиток територій міста» ДОР ОСОБА_9 та директором ТОВ «НВП «Дніпрожим» ОСОБА_12 , з локальним кошторисом на будівельні роботи № 02-01-01 поточний ремонт елементів благоустрою з улаштуванням покриття з гуми наливної, доріжки з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення майданчика, розташованого за адресою: вул. Велика Діївська, буд. 32, м. Дніпро;

- висновками експерта з питань будівельно-технічної експертизи від 26 лютого 2025 року № 09/2-25, від 27 лютого 2025 року №№ 09/1-25, 09/3-25, 09/4-25; від 29 жовтня 2024 року №№ 105/4-24, 105/5-24, згідно з якими встановлено різницю між вартістю послуг за вказаними вище договорами та фактичною вартістю наданих послуг за кожним з інкримінованих епізодів на загальну суму 7 443 449 грн 45 коп.;

- протоколом про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контролю стосовно ОСОБА_4 від 27 грудня 2024 року, в якому міститься зафіксований технічними засобами зміст розмов останнього в період з 13 веренся 2024 року до 13 листопада 2024 року, у тому числі спілкування ОСОБА_4 з іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень;

- протоколом про хід та результати зняття інформації транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає в контролі за телефонними розмовами ОСОБА_4 від 21 жовтня 2024 року, в якому міститься зафіксований технічними засобами зміст розмов останнього в період з 26 липня 2024 року до 26 вересня 2024 року, у тому числі спілкування ОСОБА_4 з іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень;

- протоколом про хід та результати зняття інформації транспортних телекомунікаційних мереж, що полягає в контролі за телефонними розмовами ОСОБА_4 від 30 січня 2025 року, в якому міститься зафіксований технічними засобами зміст розмов останнього в період з 19 вересня 2024 року до 19 листопада 2024 року, у тому числі спілкування ОСОБА_4 з іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, а також стосовно цілеспрямовано вжитих ними заходів з приховування та маскування своїх ймовірно протиправних дій.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити ці правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого умисного корисливого злочинів, які вчинені в умовах воєнного стану організованою групою в ролях виконавця та посібника у великих та особливо великих розмірах із використанням службовою особою свого службового становища, що карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

При цьому підозрюваний ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в Кіровоградській області, раніше не судимий, має вищу освіту, є фізичною особою-підприємцем, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слів підозрюваного щомісяця має дохід від підприємницької діяльності в середньому близько 50 000 грн, має у власності квартиру, гараж і виробниче приміщення, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують, з огляду на таке.

Усвідомлюючи скоєне та побоюючись суворого покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі доведеності його вини, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується результатами НСРД, якими зафіксовано факт умисного ненадання витребуваних документів органу досудового розслідування за попередньою домовленістю між підозрюваними, а також цілеспрямованих дій останніх на приховування та маскування своєї діяльності.

Разом з тим підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, які викривають його у ймовірному вчиненні вказаних злочинів, шляхом здійснення тиску на них з метою зміни їх показів на його користь, чим буде перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Водночас кількість і характер інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 епізодів злочинної діяльності та тривалість періоду їх ймовірного вчинення свідчать про реальну можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, щопідозрюваний ОСОБА_4 дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також продовжити злочинну діяльність.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У справі «Смірнови проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 року у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 року у справі «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельєр проти Франції»).

Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Крім того, у справі «Москаленко проти України» ЄСПЛ зазначив, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Разом з тим ЄСПЛ звертає увагу, що вирішуючи питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ЄСПЛ підкреслює, що визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого злочинів, за останнє з яких законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим ОСОБА_4 не є особою похилого віку, інвалідності не має, тяжкими та хронічними захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, що свідчить про відсутність даних, які б вказували на неможливість застосування до нього такого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, ураховуючи тяжкість і ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється, обстановку, спосіб і безпосередню роль у їх вчиненні, негативні наслідки у вигляді заволодіння майном в особливо великих розмірах, кількість епізодів злочинної діяльності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, наведені вище дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідатиме тяжкості кримінальних правопорушень і даним про особу підозрюваного, а також буде співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу, - неможливо.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту не зможуть забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного з огляду на його роль в організованій групі та специфіку кримінальних правопорушень, тому слідчий суддя не знаходить підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, за їх недостатністю для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя вважає, що таке обмеження права ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Водночас відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах від вісімдесяти до трьохста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За усталеною практикою ЄСПЛ розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ураховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень та обсяг здійснюваних фінансових операцій за участю підозрюваних, майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_4 , інші дані про його особу та вагомість наявних ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого є в кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є застава, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, в розмірі 3 700 000 грн. Обраний розмір застави поза межами максимально встановленого КПК розміру застави відповідає положенням абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України з огляду на майновий стан підозрюваного, виключність цього випадку і значний суспільний інтерес, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у заволодінні бюджетними коштами в особливо великих розмірах організованою групою в ролі пособника, що завдало майнової шкоди територіальній громаді міста Дніпра в розмірі близько 7,5 млн грн і відповідно було джерелом одержання значного прибутку за рахунок коштів місцевого бюджету, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що розмір застави в межах, передбачених п. 3 абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. На думку слідчого судді, саме такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками, помірним для підозрюваного й достатнім стримуючим засобом для останнього від намірів і спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-200, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000279 від 04 червня 2024 року, а саме до 05 травня 2025 року включно, взявши його під варту негайно в залі суду.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 3 700 000 (три мільйони сімсот тисяч) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії цієї ухвали.

У разі внесення застави й звільнення підозрюваного з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на нього до 05 травня 2025 року включно такі обов`язки:

- не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Дія ухвали закінчується о 24:00 год. 05 травня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження та направити керівнику державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений та оголошений 07 квітня 2025 року о 14.45 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1