Справа № 296/1012/25
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

30 січня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердичів, Житомирської обл., громадянина України, одруженого, з середньою освітою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0000561 від 15.08.2024,-

встановив:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , відповідно до змісту якого просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , терміном 60 діб з дати винесення відповідної ухвали, без дозволу слідчого, прокурора, або суду залежно від стадії кримінального провадження та визначити йому обов`язки, згідно ст. 181, ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ним час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи;

- утримуватися від спілкування зі підозрюваним та свідками коло яких визначає орган досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000561 від 15.08.2024 з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000561 від 15.08.2024, за підозрами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 23.01.2025 у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, з метою реалізації свого умислу, ОСОБА_5 за достовірно невстановлених органом досудового розслідування обставин, місці та спосіб, не пізніше 23.01.2025, будучи обізнаним про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, діючи всупереч вимогам, передбаченим Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24.01.1995, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №662 від 21.08.1998 та Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, незаконно придбав боєприпаси стрілецької вогнепальної зброї, а саме:

- 19 (дев`ятнадцять) бойових патронів калібру 5,56х45 NATO з кулею з комбінованим осердям;

- 27 (двадцять сім) бойових 7,62 мм гвинтівкових патронів з кулею «ЛПС» зі сталевим осердям;

- 30 (тридцять) бойових 7,62 мм гвинтівкових патронів з бронебійно-запалювальною кулею «Б-32» зразка 1954 року;

- 11 (одинадцять) бойових 7,62 гвинтівкових патронів з модернізованою трасуючою кулею «Т-46М» зразка 1974 року;

- 20 (двадцять) мисливських 7,62 мм гвинтівкових патронів з напівоболонковою кулею «SP» (Soft Point) зі свинцевим осердям;

- 7 (сім) мисливських 7,62 мм гвинтівкових патронів з експансивною кулею «HP» (Hollow Point) зі свинцевим осердям;

- 5 (п`ять) 7,62 мм гвинтівкових патронів з оболонковою кулею зі свинцевим осердям.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_5 не пізніше 23.01.2025 переніс без передбаченого законом дозволу вказані вище бойові припаси до свого місця проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу зберігав до часу їх виявлення та вилучення в період з 06 год. 43 хв. до 10 год. 47 хв. 23.01.2025 працівниками правоохоронного органу.

23.01.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2. 3. 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 263 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, у зв`язку з чим, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує, враховуючи кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме речі, документи, чорнові записи відомостями про які орган досудового розслідування не володіє та які наразі не встановлені, однак мають відношення до вчиненого кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, зокрема на свідка ОСОБА_8 , та підозрюваного ОСОБА_7 . Так, підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх. Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь ймовірності (п.3 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний на даний час ніде не працює та немає офіційного джерела доходу, у зв`язку з чим останній може вчиняти нові злочини з корисливих мотивів (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_9 в судовому засіданні подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор додатково наголосив на існуванні ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Вказав, що займається волонтерською діяльністю, виготовляє для потреб ЗСУ вогнетривкі рубашки, які захищають від уламків дронів.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт, як запобіжний захід, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», а тому в оцінці цього питання слідчому судді належить керуватись практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань; рапортами; постановою про залучення особи до конфіденційного співробітництва від 28.08.2024; протоколами допиту свідка від 28.08.2024, 07.09.2024; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 07.09.2024; протоколом огляду місця події від 07.09.2024; постановою про визнання речей та предметів речовими доказами у кримінальному провадженні від 09.09.2024; супровідними листами від 10.09.202423.01.2025; висновками експерта від 10.09.2024, 23.01.2025; протоколами про результати проведення НСРД від 03.09.2024, 03.09.2024, 11.09.2024, 08.10.2024, 18.12.2024, 11.12.2024; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 17.09.2024; повідомленнями про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 23.01.2025; ухвалою суду №296/513/25 від 21.01.2025; протоколом обшуку від 23.01.2025; постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 23.01.2025; протоколом допиту підозрюваного від 23.01.2025.

Щодо наявності ризиків та можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Зокрема, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 263 КК України), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, якими орган досудового розслідування не володіє та які наразі встановлюються органом досудового розслідування.

Слідчий суддя не виключає ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на іншого підозрюваного ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні, а також на свідків у кримінальному провадженні № 0000561, коло яких ще встановлюється органом досудового розслідування, з метою схилити їх до відмови від наданих показань на свою користь.

Ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, вчинити нові кримінальні правопорушення, на думку слідчого судді, не є достатньо обґрунтованими.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий.

Тому, оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наведені дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

З огляду на ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є, в тому числі, забезпечення балансу між правами і інтересами окремої особи (підозрюваного) та суспільними інтересами (захист особи суспільства і держави), а також застосування належної правової процедури.

При цьому, необхідно також враховувати, що метою застосування запобіжного заходу є, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Наведені вище обставини у своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період доби наразі буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного ОСОБА_5 і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, покладених слідчим суддею.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, та встановленням строку дії ухвали в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 березня 2025 року.

Керуючись статтями 176-179, 181, 193-194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 23 березня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити підозрюваному без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням часу перебування в укритті на випадок оголошення повітряної тривоги чи іншого загрозливого для життя стану;

- не відлучатись за межі м.Бердичева без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, що здійснюватимуть досудове розслідування у кримінальному провадженні, за першим викликом на визначений ними час та до суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- утримуватися від спілкування по суті пред`явленої підозри у кримінальному провадженні № 0000561 від 15.08.2024 з іншим підозрюваним ОСОБА_7 та свідками, коло яких визначить та повідомить підозрюваному слідчий у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до УДМС України в Житомирській області свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали та обов`язків - до 23 березня 2025 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що згідно ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків можливе застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 04 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1