печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 до провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання про арешт майна, перелік якого зазначений у клопотанні.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, зазначене у клопотанні, що належить юридичній особі, кінцевим бенефіціарним власником якої до 03.06.2024 року була громадянка російської федерації ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Відповідно до пункту 1 частини другої ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно до частини першої ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В частині другій ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з частиною третьою ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи, що прокурором до клопотання не додано постанови про визнання речовими доказами, слідчий суддя вважає за доцільне повернути прокурору вказане клопотання та встановити строк у сімдесят дві години після отримання ухвали для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, ч. 6 ст. 9, 26, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1