Справа № 405/8551/24
провадження № 1-кс/405/3632/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 17.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солгутове Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

встановив:

слідча відділу розслідування злочинів, учинених дітьми СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 звернулася з вказаним вище клопотанням до слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда, відповідно до якого, посилаючись на обставини кримінального провадження просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання з підстав необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків, на які посилався прокурор……….

Захисник заперечував проти задоволення клопотання слідчої, вказав на соціальну адаптованість підозрюваного, стан його здоров`я, те, що злочин вчинений підозрюваним вперше, просив застосувати до підозрюваного інший запобіжний захід, врахувавши можливість застосування такого запобіжного заходу, як застава.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2023 за № 0001459 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, відповідно до якого в період з 2016 року по теперішній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з колишньою дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої періодично знаходилась її онука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

17 грудня 2024 року близько 13.20 год. ОСОБА_4 , знаходився у приміщенні кімнати житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 спільно із малолітньою ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення сексуального насильства щодо малолітньої ОСОБА_8 тобто на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в її тіло, без добровільної згоди останньої.

У вказаний період часу ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні однієї з кімнат будинку, розташованого за адресою за АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення сексуального насильства відносно малолітньої, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 не досягла чотирнадцятирічного віку, впевнившись, що його дії не будуть помічені іншими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч вимогам ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, з використанням безпорадного стану потерпілої, обумовленого її малолітнім віком, рівнем статевого розвитку, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, без усвідомленої добровільної згоди потерпілої, вказав малолітній потерпілій лягти на ліжко, спустив з неї штани та спідню білизну та здійснив торкання та оральні дотики до геніталій малолітньої ОСОБА_8 тобто вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 .

Вказаними діями ОСОБА_4 порушив права дитини на статеву недоторканість та її нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток дитини.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинені щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

17.12.2024 о 18.30 год. за підозрою у скоєнні даного злочину в порядку ст.208 КПК України затриманий ОСОБА_4 .

18.12.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.к.8);

-протоколом огляду місця події (а.к.9-10);

-протоколами допитів свідків та законного представника, а також слідчого експерименту (а.к.14-21);

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Тому підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

?іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню,в тому числі шляхом невиконання своїх процесуальних обов`язків, прихованням, спотворенням або знищенням доказів у кримінальному провадженні, які підлягають встановленню на стадії досудового розслідування.

В ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини закріплено, що жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання

Так, відповідно до Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, ратифікованою з заявами Законом № 4988-VI від 20.06.2012, кожна Сторона вживає законодавчих або інших заходів для забезпечення покарання ефективними, пропорційними та переконливими санкціями за скоєння правопорушень, установлених відповідно до цієї Конвенції, з урахуванням ступеню їхньої тяжкості (стаття 27); кожна Сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення можливості врахування таких обставин, якщо вони вже не є частиною складових елементів злочину, згідно з відповідними положеннями національного законодавства як обтяжуючі обставини під час визначення покарання за правопорушення, установлені відповідно до цієї Конвенції:

a) злочин завдав серйозної шкоди фізичному або психічному здоров`ю жертви;

c) злочин було скоєно проти особливо вразливої жертви;

d) злочин було скоєно членом сім`ї, особою, яка проживала з дитиною, або особою, яка зловживала своїми повноваженнями (стаття 28).

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

?переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як у разі направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, останній з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі Кіровоградської області, в тому числі до тимчасового окупованих територій України.

?незаконно впливати на свідків та неповнолітню потерпілу з метою зміни їх показань. Реальність настання вказаного ризику, підтверджена тим, що ОСОБА_4 з малолітньою потерпілою ОСОБА_8 та свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_7 перебуває у родинних відносинах та в разі перебування на волі може на них незаконно впливати з метою зміни їх показань на його користь.

?вчиняти нові кримінальні правопорушення, реальність настання вказаного ризику, підтверджена самими обставинами вчиненого злочину, тому є можливість повторення зазначених дій, в тому числі з метою протиправного впливу на потерпілу.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою строком на 60 днів, тобто в межах строку досудового розслідування.

При цьому, слідчим суддею враховується те, що згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Сексуальне насильство є однією з форм застосування насильства, яке при застосуванні відносно дітей спричиняє найбільш тяжкі наслідки для їх фізичного, психологічного здоров`я та нормального соціального розвитку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, захисту прав дітей-жертв від сексуального насильства. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, беручи до уваги встановлені обставини кримінального провадження, враховуючи необхідність забезпечення заходів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов думки про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. 9, 176-178, 196-197, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою з 18.30 год. 17.12.2024 до 18.30 год. 14. 02.2025 року.

Строк дії ухвали визначити до 18.30 год. 14. 02.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10