КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001050, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 серпня 2023 року, за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цим же вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат.

ВСТАНОВИЛА:

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.

За встановлених судом першої інстанції обставин, 14 серпня 2023 року близько 22 години 30 хвилин потерпілий ОСОБА_6 перебував поблизу магазину "Продукти", що у м. Києві по вул. Сєченова, (нова назва - вул. Зої Бутенко), 5, де вживав слабоалкогольні напої (пиво).

Там само знаходився обвинувачений ОСОБА_9 , який також вживав слабоалкогольні напої (пиво).

На фоні раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_6 , ОСОБА_9 підійшов впритул до потерпілого та наніс один удар рукою в область голови останнього, від чого ОСОБА_6 присів на парапет. Після цього, ОСОБА_9 наніс один удар в область голови ОСОБА_6 у праву частину ногою, на що ОСОБА_6 прикрив своє обличчя долонями.

Надалі ОСОБА_10 наніс ОСОБА_6 декілька хаотичних ударів долонями, зокрема фалангами пальців в область обличчя останнього та один удар ногою в область обличчя ОСОБА_6 .

Своїми умисними протиправними діями обвинувачений ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_6 умисне легке тілесне ушкодження синців у виді крововиливів на слизовій нижньої губи, синців на повіках правого ока, садно та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року, ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що потерпілий ОСОБА_6 не згоден з кваліфікацією дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 125 КК України, вважає, що в діях останнього вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки тілесні ушкодження потерпілому спричинені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 із хуліганських спонукань та з особливою зухвалістю. У вироку не зазначено, чому суд першої інстанції взяв до уваги показання зацікавленої особи обвинуваченого ОСОБА_9 , а відкинув показання потерпілого та свідка ОСОБА_12 . Сторона захисту звертає увагу на те, що під час підготовчого судового засідання, ним було заявлено клопотання щодо повернення обвинувального акту, у зв`язку з невідповідністю фактів викладених в обвинувальному акті, порушення права на захист під час досудового розслідування, однак суд першої інстанції залишив поза увагою дане клопотання. Потерпілий ОСОБА_6 під час досудового розслідування неодноразово заявляв про те, що тілесні ушкодження йому були заподіяні ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , наполягав на допиті ряду свідків, але ні дізнавачем, ні прокурором вказані обставини до уваги прийняті не були.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Із цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити як ті докази, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст. 368 КПК України.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини кримінального провадження та зроблений обґрунтований висновок щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав та показав, що 14 серпня 2023 року після 22-ї години від перебував під магазином "Продукти" у м. Києві по вул. Сечєнова, 5 у компанії своїх приятелів - сімейної пари ОСОБА_13 і ОСОБА_14 та іншої особи на ім`я ОСОБА_14 , чиє прізвище він не запам`ятав. Сиділи за столиками. Він випивав пиво, вжив 1-2 келихи. Подалі від них за столиком сидів невідомий йому до цього ОСОБА_6 та інший чоловік - свідок ОСОБА_12 . ОСОБА_12 почав звертатися до його знайомої сімейної пари, говорили щодо створення об`єднання співвласників багатоквартирних будинку, бо жили в одному домі. Після зачинення магазину компанія ОСОБА_9 залишилися сидіти на парапеті. Між ОСОБА_12 та сімейною парою продовжилася розмова. Жінка ОСОБА_22 викинула цигарку у смітник, на що ОСОБА_6 у доволі грубій формі словесно відреагував. Її чоловік ОСОБА_14 звернувся до ОСОБА_12 , щоб той заспокоїв свого приятеля. ОСОБА_6 , у свою чергу, підвівся з парапету та штовхнув пузом чоловіка ОСОБА_14 . Відчувши у середині себе агресію, що миттєво виникла, він ( ОСОБА_9 ) відгорнув на себе ОСОБА_6 та наніс йому один удар рукою в область голови, від чого ОСОБА_6 присів на парапет. Далі ОСОБА_9 наніс ОСОБА_6 один удар ногою в область голови. ОСОБА_6 закрив обличчя долонями. Після цього він ( ОСОБА_9 ) наносив ОСОБА_6 удари в область обличчя обома руками. Все відбувалося дуже швидко. Якою саме рукою наніс перший удар, якими саме ногами наносив удари назвати не може, не пам`ятає з плином часу. ОСОБА_6 бив лише він. Після цього всі розійшлися. Під час події, що сталася та перед цим він особисто не вживав нецензурну лайку, з ОСОБА_6 не спілкувався, лише агресивно відреагував на його ставлення до дружини свого знайомого, оскільки сам має жінку і дитину та, на той час, вважав, що має відреагувати саме так. Вчинене протиправне діяння усвідомив, шкодує про вчинене, у подальшому так не чинитиме, якби мав другий шанс, то насильства би до потерпілого не застосовував, кається у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що у той вечір події він перебував на площадці біля магазину-кафе зі своїм знайомим ОСОБА_12 , випивав пиво, випив 2-3 бокали. За сусіднім від них столиком була компанія з 4-х хлопців та однієї дівчини, з якими він особисто не знайомий. Всі спілкувалися на віддалені теми. Потім кафе закрили і забрали стільці. Всі продовжили спілкування. Сусідня компанія поводила себе не голосно, ніхто не буянив. Між ОСОБА_12 та парою ОСОБА_16 виникла суперечка через створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, їм щось не сподобалося. Він ( ОСОБА_6 ) з ОСОБА_17 відійшли у сторону і спілкувалися про щось і тут його несподівано став бити ОСОБА_9 . Зокрема він ( ОСОБА_6 ) перебував у положенні сидячи на бордюрі та отримав перший удар ногою, від якого "все зазвєнєло". Потім ще кілька ударів. До нього підійшов ОСОБА_18 і наніс кілька ударів. ОСОБА_9 був дуже агресивний, готовий вбити, його відтягували хлопці. Він ( ОСОБА_6 ) запитав у ОСОБА_19 за що його били, на що отримав відповідь, що він образив жінку і що хлопці напилися. Через кілька днів до нього приходили хлопці ОСОБА_20 і ОСОБА_18 , сказали, що ОСОБА_21 щось наговорив, а дісталося йому, запропонували розпити "мирову", проте він відмовився і звернувся до правоохоронних органів, три тижні мав побите обличчя. З ОСОБА_9 він не спілкувався у той вечір взагалі, не ображав його. Конфліктів у нього ні з ким не виникло, хлопці вигадали, що він дівчину ОСОБА_13 образив, бо попросив докурити цигарку.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 14 серпня 2023 року у вечірній час доби після 22-ї години, він разом зі своїм товаришем ОСОБА_6 , пішли до магазину " Продукти " по вул. Сєченова, 5 , щоб купили келих пива. Там перебувала інша компанія, двоє з яких були його сусідами з сусіднього парадного, з якими став обговорювати перспективи створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. У розмову втрутилися ще двоє, один з яких обвинувачений ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_9 наніс йому удар в область обличчя, від якого він впав. Після цього побачив, що ОСОБА_9 . б`є його друга ОСОБА_6 , який сидить на парапеті. Коли піднявся, то хотів втрутитися, але його ударила інша особа, ідентифікувати її не може (не знайома до цього, не може назвати ні прізвище, ні ім`я, ні по батькові), від чого він ( ОСОБА_12 ) знову упав. ОСОБА_6 продовжував сидіти на парапеті. До нього ( ОСОБА_12 ) знову підійшов ОСОБА_9 і знову став його бити. Але у цей момент подружня пара їх зупинила, сказавши, що з них досить і фразу: "щоб не відчували себе царьками".

Окрім визнання своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, винуватість ОСОБА_9 підтверджується також і фактичними даними, які містяться у представлених стороною обвинувачення доказах, а саме:

- заяві про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 серпня 2023 року від ОСОБА_6 ;

- направленні від 16 серпня 2023 року ОСОБА_6 на судово-медичне обстеження;

- протоколі проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 від 25 вересня 2023 року і відеозаписі до нього, де потерпілий ОСОБА_6 показав місце вчинення кримінального правопорушення, місце, де він знаходився (у правому (відносно стіни будівлі) куті бетонованої площадки у положенні сидячі на парапеті зі сходинкою), показав на статисті у якому положенні він перебував, показав де поруч з ним сидів ОСОБА_14 (примітка суду - особу в ході судового розгляду не встановлено), показав з якого місця й яким чином наносив йому удари обвинувачений, зокрема з положення стоячи коліном правої ноги у праву частину обличчя, потім з того самого положення долонями обох рук в область обличчя, потім з того самого положення стопою лівої прямої ноги у праву ділянку обличчя);

- протоколі проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 від 25 вересня 2023 року і відеозаписі до нього, де свідок ОСОБА_12 показав місце вчинення кримінального правопорушення, місце, де він знаходився (стояв вздовж парапету на бетонованій площадці перпендикулярно стіні будівлі), де стояла подружня пара його сусідів, де сидів ОСОБА_6 - на парапеті у правому (відносно стіни будівлі) куті бетонованої площадки на парапеті зі сходинкою), показав на статисті у якому положенні перебував, ОСОБА_6 , показав де поруч з ним сидів ОСОБА_14 (примітка суду - особу в ході судового розгляду не встановлено), показав з якого місця і яким чином наносив ОСОБА_9 удари ОСОБА_6 , зокрема стоячи лівою ногою в праву частину обличчя ОСОБА_6 . Також показав у якому місці він отримав удари він іншої особи і де впав);

- довідці КНП "Київська міська клінічна лікарня № 12" від 17 серпня 2023 року № 1169, що видана хворому ОСОБА_6 про отримання ушкодження правої половини обличчя, струс головного мозку під питанням (засвідчена копія);

- постанові від 25 вересня 2023 року про призначення судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_6 ;

- висновку експертного дослідження Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 17 серпня 2023 року № 041-1411-2023, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців, крововиливів та садна, які за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легкого тілесного ушкодження, які не мають небезпеки для життя. Зокрема на повіках правого ока з переходом в підочно-виличну ділянку і правий скат носа 4,5 х 6 см, в правій щічно-нижньощелепній ділянці 7,5 х 9 см визначаються розлиті синці овальної форми синьо-фіолетового кольору з зеленуватим забарвленням по периферії. На слизовій нижньої губи зліва 1,5 х 2 см та справа 2х2,5 см відмічаються крововиливи овальної форми червоно-фіолетового кольору. На слизовій праворуч на фоні крововиливу визначається садна подовжено-овальної форми з білувато-кров`янистим відділяємим розмірами 2,1 х 0,2-0,6 см. Відмічає біль при пальпації підочно-виличної та нижньощелепної ділянок. На передній поверхні правого плеча у верхній третині розташований синець овальної форми аналогічних властивостей розмірами 2,5 х 3 см;

- висновку експертного дослідження Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 27 вересня 2023 року № 042-1613-2023, відповідно до якої з наданої до дослідження медичної документації щодо ОСОБА_6 установлено наявність у нього легкого тілесного ушкодження, а саме: синці на повіках правого ока з переходом в підочно-виличну ділянку і правий скат носа, в правій щічно-нижньощелепній ділянці на передній поверхні правого плеча у верхній третині; крововиливи на слизовій нижньої губи з ліва та права; садна на фоні крововиливу на слизовій праворуч. Характер та морфологія виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травматичної дій тупого (-их) предмета (ів), характерні властивості якого (-их) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 14 серпня 2023 року. Тілесні ушкодження могли утворитися при умовах, на які вказують матеріали, отримані експертом;

- протоколі пред`явлення для впізнання за фотознімками від 29.09.2023, відповідно до якого потерпілий під фото № 1 впізнав особу, який наносив йому тілесні ушкодження, а саме: ОСОБА_9 відповідно до довідки до цього протоколу.

Вказані докази доречно визнані судом першої інстанції належними та допустимими, оскільки вони були отримані у встановленому порядку, у сукупності з показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_9 та повністю підтверджуються встановленими обставинами кримінального правопорушення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дав належну оцінку усім вищенаведеним доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненому кримінальному правопорушенні.

З урахуванням наведеного, доводи представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки сукупність наведених у вироку доказів спростовує доводи останнього в цій частині.

Посилання в апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 на те, що дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати не за ч. 1 ст. 125 КК України, а за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, вчинене групою осіб - не заслуговують на увагу.

Згідно з обвинувальним актом, 14 серпня 2023 року близько 22 години 30 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Сеченова, 5, біля магазину "Продукти", ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 зустріли ОСОБА_9 . В той же час та місці під час розмови ОСОБА_12 із ОСОБА_9 розпочався словесний конфлікт та ОСОБА_9 почав нецензурно виражатися в бік ОСОБА_12 та ОСОБА_6 . В ході словесного конфлікту ОСОБА_9 підійшов впритул до ОСОБА_6 , який в цей час знаходився в положенні сидячи на бетонних сходах зазначеного вище магазину та умисно, протиправно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, завдав удар прямою ногою в ділянку обличчя, а саме правої вилиці, якою саме, досудовим розслідуванням не встановлено, після чого, ОСОБА_6 закрив руками обличчя. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_9 , скрізь руки ОСОБА_6 наніс правими і лівими фалангами пальців рук невизначену кількість ударів у хаотичному порядку в різні частини обличчя та, не припиняючи протиправні дії, завдав одного удару ступнею правої ноги в ділянку обличчя. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_6 , умисне легке тілесне ушкодження у виді крововиливів на слизовій нижньої губи, синців на повіках правого ока, садно.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22 грудня 2006 року № 10, при розгляді кримінальних справ зазначеної категорії, зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства.

Неповагою до суспільства є прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Вказана неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для очевидців його дій.

Сукупний аналіз показань потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_9 дозволяють із застосуванням принципу доказування "поза розумним сумнівом" встановити, що 14 серпня 2023 року після 22 години 30 хвилин у обвинуваченого ОСОБА_9 виник раптовий умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 на фоні спору між знайомими, а також ситуації, яку він особисто суб`єктивно сприйняв як образу та зневагу з боку ОСОБА_6 на адресу своєї знайомої ОСОБА_13 , дружини свого знайомого ОСОБА_14 .

Підстав вважати дії ОСОБА_9 такими, що були спрямовані на вияв зневаги до невизначеного кола громадян, на зневагу до суспільних цінностей, на порушення саме громадського порядку, колегією суддів не встановлено.

З огляду на наведене, доводи, викладені в апеляційній скарзі представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про те, що, дії обвинуваченого ОСОБА_9 потребують перекваліфікації з ч. 1 ст. 125 на ч. 2 ст. 296 КК України, апеляційний суд вважає голослівними і такими, що спростовуються вищенаведеними доказами, які були досліджені місцевим судом.

Відтак, на переконання апеляційного суду, у діях ОСОБА_9 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Твердження представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 що під час підготовчого судового засідання, захистом було заявлено клопотання щодо повернення обвинувального акту, у зв`язку з невідповідністю фактів викладених в обвинувальному акті, порушенні права на захист під час досудового розслідування, однак вказані клопотання залишилось поза увагою суду - не заслуговують на увагу.

Так, під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 заявив усне клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з підстав, передбачених п. 5 ст. 291 КПК України, вказуючи на те, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не відповідають фактичним обставинам, які мали місце, злочинне діяння кваліфіковано неправильно, що дізнавачем не було прийнято до уваги на стадії досудового розслідування, при відкритті матеріалів досудового розслідування вони були представлені потерпілому ОСОБА_6 у непрошитому вигляді без підозри.

Ознайомившись з обвинувальним актом, суд першої інстанції з`ясував, що у ньому наявнийвиклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та вказівка на відповідну статтю КК України, якою установлено кримінальну відповідальність за діяння яке, на переконання прокурора мало місце, наявне формулювання обвинувачення та містяться решта обов`язкових відомостей, визначених у ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому ухвалою підготовчого судового засідання від 30 листопада 2023 року відмовив представнику потерпілого ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_8 в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта.

Вказана ухвала представником потерпілого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржувалася, що свідчить про те, що останній погодився з доводами суду першої інстанції про відсутність підстав для повернення обвинувального акта прокурору.

Що ж стосується посилання адвоката ОСОБА_8 на порушення права на захист під час досудового розслідування, які начебто залишитися поза увагу суду першої інстанції, то колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять жодного клопотання на ім`я дізнавача, та/або суду щодо вказаного порушення. Не зафіксовано такого порушення і під час судового розгляду в суді першої інстанції, що свідчить про те, що адвокат ОСОБА_8 не посилався на порушення права на захист ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого ОСОБА_9 судового рішення не встановлено.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 рокузаконним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року, яким ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 03 (трьох) місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3