Справа № 161/5785/25
Провадження № 1-кс/161/1880/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 01 квітня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування накладеного арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про скасування арешту накладеного згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2023 року, а саме з мобільного телефону марки «SAMSUNG», ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 з картками мобільних операторів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Клопотання вмотивоване тим, що вході проведення обшуку 23.11.2023 року за місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді, слідчим вилучено мобільний телефон SAMSUNG, ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 з картками мобільних операторів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суд міста Києва від 13.12.2023 у справі №757/56065/23-к накладено арешт на тимчасово вилучене за адресою: м. Житомир, пров. Лугинський, 11 майно, а саме на мобільний телефон SAMSUNG, ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 з картками мобільних операторів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ., який належить ОСОБА_4 .

З моменту вилучення майна пройшов тривалий час, який був достатнім для проведення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій із вилученим майном, в даному провадженні. При тому ОСОБА_4 не є підозрюваною, а тому просимо скасувати арешт на мобільний телефон з картковими мобільними операторами та повернути вказане майно ОСОБА_4 .

Тому з огляду на завдання кримінального провадження, передбачені ст.2 КПК України, відпала необхідність у подальшому арешті мобільного телефону, та подальше утримання такого майна не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно- правовим та публічно-правовим інтересом, тому просить скасувати накладений арешт на мобільний телефон.

В судове засідання скаржник адвокат ОСОБА_3 не з`явився, однак попередньо до початку розгляду скарги на адресу суду подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності, просить скаргу задовольнити.

Також до суду подана заява від прокурора ОСОБА_5 та детектива ОСОБА_6 про розгляд скарги у їхній відсутності.

Враховуючи неявку сторін судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд клопотання на підставі наявних матеріалів. Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Оглянувши матеріали клопотання, долучені до нього документи, а також надані суду копії документів із матеріалів кримінального провадження №00001795 від 26.09.2023 ,суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що в провадженні Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області перебуває кримінальне провадження №00001795 від 26.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, яке продовжується та здійснюються відповідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення всіх обставин справи.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2023 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме мобільний телефон SAMSUNG, ІМЕІ 1) НОМЕР_1 , ІМЕІ 2) НОМЕР_2 з картками мобільних операторів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

У відповідності до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ст. 131 ч.2 п.7 КПК України вказує, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи, що на даний час проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні та воно триває, так як ще не проведенні всі необхідні слідчі та процесуальні дії, будь-яке кінцеве рішення не прийняте, а арештоване вище вказане майно є засобом та предметом кримінального провадження, тобто вище вказаний мобільний телефон має силу речового доказу у кримінальному провадженні і в разі скасування арешту із майна, його користувачем можливо будуть внесені певні зміни, які будуть перешкоджати об`єктивному досудовому розслідуванню, тому на даний час потреба в скасуванні арешту із мобільного телефону не відпала.

Крім того, під час накладення арешту на мобільний телефон, слідчому судді були надані всі необхідні та достатні документи, якими орган досудового розслідування обґрунтовував доводи клопотання, які були достатніми для накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям ст.98, ч.2 ст.170 КПК України, а тому з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу та дослідження доказів з огляду на завдання кримінального провадження, передбачені ст.2 КПК України, скасування арешту на даній стадії судового розгляду, на думку суду, є передчасним, тому з огляду на вище наведене клопотання про скасування арешту майна накладеного згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2023 року, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування накладеного арешту на майно накладеного згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2023 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1