Справа №705/44/25
1-в/705/12/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92 (в режимі відео конференції) ОСОБА_4

засудженого (в режимі відео конференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом та ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання та приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст заявленого клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням щодо звільнення від покарання та приведення у відповідність вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 року, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

ІІ. Позиція учасників справи.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити.

Представник ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» покладався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, оскільки підстав для приведення вироку у відповідність немає.

ІІІ. Правове обґрунтування

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

IV. Висновки суду

Прийнявши до уваги думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи ОСОБА_5 суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, за які призначено покарання на підставі ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_5 до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 та остаточно до відбування покарання визначено 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023р. набрав законної сили 15.06.2023 року.

Згідно вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2023р ОСОБА_5 засуджений за вчинення:

- в середині квітня 2019 повторного заволодіння шляхом обману майном ОСОБА_6 на суму 2349,75 грн., тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

- 18.05.2019 повторного таємного викрадення майна ОСОБА_7 , поєднане з проникненням у сховище, на суму 17755,2 грн., тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

- 21.06.2019 повторного таємного викрадення майна ОСОБА_8 , поєднане з проникненням у сховище на суму 28550,67 грн., тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

- у 2018 році зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України;

- 10.08.2019 повторного таємного викрадення майна ОСОБА_9 , на суму 3446,2 грн., тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

- в липні 2019 року зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

- 17.07.2020 повторного таємного викрадення майна ОСОБА_10 , поєднаного з проникненням у житло, на суму 14611,14 грн., тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

Згідно вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 ОСОБА_5 засуджений за вчинення 13.05.2016 повторного таємного викрадення майна ОСОБА_11 поєднаного з проникненням в житло на суму 13514 грн., тобто злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання за вказаним вироком шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим приєднано покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.07.2016, яким ОСОБА_12 засуджено за вчинення 12.04.2016 повторного таємного викрадення майна ОСОБА_13 , поєднаного з проникненням житло на суму 20000 грн. та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Та остаточно до відбування покарання визначено 5 років позбавлення волі. Із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2020 ОСОБА_5 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням призначеного вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2017 та засудженого направлено для відбування покарання призначеного вироком суду.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до статті 169 розділу ІV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому Законом на 01 січня звітного податкового року.

Оскільки розмір шкоди, заподіяний вказаними злочинами перевищує розмір 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який станом на 01.01.2016 становив 1378 грн., станом на 01.01.2019 становив 1921 грн., а станом на 01.01.2020 становив 2102 грн., караність за вказані злочини не усунено.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність яких законом не усунена, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є необґрунтованим, тому задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання та приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 - відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

4. Повний текст ухвали оголошено 15.01.2025 року.

Суддя ОСОБА_1