справа № 462/574/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2025 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000008 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, місце проживання якого зареєстроване та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє - 15.02.2023 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком три роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 04.01.2025 року, близько 19.34 год., перебуваючи на вул.Любінській, 96 у м.Львові, підійшов до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_3 , та, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в громадському місці, з хуліганських мотивів та мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, вдарив ногою у склопакет вхідних дверей магазину «Напої та тютюн», внаслідок чого розбив його. В подальшому, ОСОБА_2 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, перебуваючи у приміщенні вказаного магазину «Напої та тютюн», виражався нецензурною лайкою в сторону продавця магазину ОСОБА_4 та вчинив із нею шарпанину, демонстративно розмахував руками, завдавши удари по кавовій машині марки «Rheavendors Servomat IaRhea V-Grande», внаслідок чого здійснив її пошкодження, а також завдав удари руками по стенду з електронною підсвіткою, на якому був розміщений товар, внаслідок чого розламав його та скинув на підлогу.

Своїми умисним протиправними діями ОСОБА_2 завдав ФОП ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 22444,70 грн. без ПДВ.

Прокурор звернулася до суду зі клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта долучено заяву щодо визнання своєї винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_2 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та погодився на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

Потерпіла ФОП ОСОБА_3 подала заяву, у якій вказала, що ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

На підставі ст.302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, його дії стороною обвинувачення кваліфіковано вірно за ч.1 ст.296 КК України, так як обвинувачений грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком; особу винного, який раніше судимий (т.1, а.с.78-80, 81-83), на обліку щодо узалежнень та в психоневрологічному диспансері не перебуває (т.1, а.с.76), за місцем проживання характеризується негативно (т.1, а.с.73).

Положеннями ч.2 ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.296 КК України. На переконання суду, таке покарання відповідатиме вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, справедливим та таким, що відповідає ст.65 КК України. З огляду на положення ст.50 КК України це покарання узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність і принципами співмірності та індивідуалізації, відповідає основній його меті як заходу примусу.

Підстав для застосування до ОСОБА_2 ст.69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у кримінальному провадженні сукупності обставин, що пом?якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, і за переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Частиною 1 ст.71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.12.2024 року ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання за вироками Залізничного районного суду м.Львова від 27.12.2022 року, Залізничного районного суду м.Львова від 08.04.2024 року та Залізничного районного суду м.Львова від 11.04.2024 року; виключено засудження за епізодами від 01.08.2022 року, 31.07.2022 року, 08.08.2022 року та від 09.08.2022 року у вироці Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2023 року, в решті вирок залишено без змін.

Також вказаною ухвалою постановлено, що вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2023 року, яким ОСОБА_2 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільно від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки, зі змінами внесеними даною ухвалою, виконувати самостійно (т.1, а.с.88-91).

Таким чином, з врахуванням ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.12.2024 року, ОСОБА_2 на даний час засуджений 15.02.2023 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки.

За наведеного, оскільки ОСОБА_2 вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2023 рокубув засуджений за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі (т.1, а.с.93-96), проте під час іспитового строку за даним новим вироком він вчинив нове кримінальне правопорушення, тому до призначеного покарання за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком суду, згідно з вимогами ст.71 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю вироків.

При цьому, оскільки ОСОБА_2 вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2023 року засуджений на 5 років позбавлення волі, то з врахуванням вимог ч.1 ст.72 КК України, згідно якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, при частковому складанні покарань за сукупністю вироків ОСОБА_2 слід перевести два дні обмеження волі в один день позбавлення волі.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Підстав, передбачених ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст.100, 368-371, 373, 374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати до покарання, призначеного за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2023 року, перевівши згідно з ст.72 КК України покарання за цим вироком у виді обмеження волі в покарання у виді позбавлення волі, та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п?ять років один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня його затримання уповноваженим органом на виконання вироку суду, який набрав законної сили.

Речові докази: компакт диски «СD-R», на яких знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження за 04.01.2025 року з приміщення магазину «Напої та тютюн» на вул.Любінській, 96 у м.Львові (т.1, а.с.51, 64) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1