Провадження №1-в/127/790/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Шидловського О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Докійчук С.А.,

прокурора Озерського Е.Е.,

засудженого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Вінниці, клопотання засудженого ОСОБА_1 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2024 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2024 року (Справа №127/10167/24) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 клопотання підтримав та просив суд привести вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2024 року (Справа №127/10167/24) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Прокурор Озерський Е.Е. у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_1 про приведення вироку Вінницької області від 10.06.2024 року (Справа №127/10167/24) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження №127/10167/24, дійшов наступного висновку.

Так, згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2024 року (Справа №127/10167/24) ОСОБА_1 засуджено за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2024 року щодо ОСОБА_1 набув законної сили 11 липня 2024 року.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-ІХ, за яким у ст. 51 КУпАП (де передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати) підвищена до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян верхня межа вартості майна, викрадення якого не є кримінальним правопорушенням.

Оскільки, стаття 185 КК України містить відсилку до ст. 51 КУпАП, яка фактично визначає нижню межу вартості викраденого майна для кримінальної відповідальності за крадіжку, то з 09 серпня 2024 року відповідальність за ст. 185 КК може настати, якщо розмір викраденого перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі - ПК), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2024 року (Справа №127/10167/24) вбачається, що ОСОБА_1 16.02.2024 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, вартість викраденого майна становить 367,70 грн.

За приписами Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2024 році становить 3028 грн.

З урахуванням положень Закону № 3886-IX та висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) про те, що положення Закону №3886-IX є законом України про кримінальну відповідальність, з огляду на що підлягають застосуванню норми, передбачені ст. 5 КК України, ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії закону в часі, вчинене ОСОБА_1 діяння не підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 185 КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 КПК, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, карність якого усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що на даний час кримінальна карність діяння, вчиненого ОСОБА_1 усунена, суд вважає, що клопотання останнього слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 5, 74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_1 , задовольнити.

Привести вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2024 року (Справа №127/10167/24) відносно ОСОБА_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді п`ять років шість місяців позбавлення волі, призначеного йому вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2024 року (Справа №127/10167/24) за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 05.12.2023 року (Справа №152/1391/23) за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у три роки не вчинить нового кримінального правопорушення. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на засудженого ОСОБА_1 протягом встановленого судом іспитового строку у три роки обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: