права №487/763/25
Провадження №1-кп/487/448/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000025 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одруженої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зметою перешкоджання законній діяльності ЗСУ невстановлені особи - «куратори», які підтримують збройну агресію рф на території України почали підшуковувати серед найбільш уразливих верст суспільства - безробітніх, раніше судимих, які ведуть аморальний спосіб життя - осіб, які за грошову винагороду здійснять підпал автомобілів військовослужбовців ЗСУ.

Вищевказані особи - «куратори», розуміючи те, що їх дії можуть бути викриті, дотримуючись засобів конспірації, використовували умовності та для обговорення особливостей вчинення злочину - програми для обміну повідомленнями «Telegram», «Viber», «WhatsApp», «Signal», через які реалізовували свою злочинну діяльність на території України, через які надавали вказівки стосовно підпалу транспортних засобів, отримання відеозаписів підтвердження знищення автомобілів, обговорення способу оплати, та інші дії направлені на перешкоджання законній діяльності ЗСУ.

Зазначені невстановлені особи - «куратори», наприкінці червня 2024 року встановили Особу 1 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження) який мав незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення тяжкого злочину, якому повідомили про можливість швидкого заробітку грошей, шляхом підпалу автомобілів військовослужбовців ЗСУ, які розташовуються на півдні України, у тому числі на території м. Миколаєва.

Особа 1 на пропозицію «кураторів» погодився та вирішив залучити до вказаної протиправної діяльності своїх знайомих, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та Особу 2 (матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження), який на той час знаходився в м. Херсон.

Так, 25.07.2024 Особа 1 запропонував Особі 2 вчинити у м. Миколаєві підпал транспортного засобу військовослужбовців ЗСУ, направленого на перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період, на що останній погодився.

З метою реалізації злочинного умислу та доведення його до мети Особа 2 25.07.2024 о 21:00 год. приїхав до м. Миколаєва, де з метою конспірації оселився у винайманому житлі за адресою АДРЕСА_2 , без укладання договору оренди, використовуючи умовності.

Оселившись у вказаному житлі Особа 2, з метою встановлення транспортного засобу військовослужбовців ЗСУ, направився в напрямку вул. Сінної у м. Миколаєві, перебуваючи на якій, а саме навпроти будинку № 56, помітив автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200 Pick Up», закордонний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому розташовувались номери прикриття НОМЕР_2 , який мав окрас колір хакі, що являється характерною приналежністю до військових транспортних засобів ЗСУ та перебував у користуванні військової частини НОМЕР_3 , а саме тимчасово виконуючого обов`язки командира групи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інформацію про місцезнаходження цього автомобіля Особа 2 передав Особі 1, який повідомив, що цей транспортний засіб підходить для виконання злочинного плану та вказав про необхідність очікування його та ОСОБА_4 у винайманому житлі.

Дізнавшись про наявність транспортного засобу військовослужбовців ЗСУ Особі 1 перебуваючи в м. Одеса підготував необхідні для вчинення злочину речі та засоби конспірації (змінний одяг, паливно-мастильну суміш та відеокамеру), після чого разом із ОСОБА_4 виїхали до м. Миколаєва.

Приблизно о 03:00 год. 26.07.2024 Особа 2, ОСОБА_4 та Особа 1, зустрілись у винайманому житлі за адресою АДРЕСА_2 , де останній розподілив між учасниками їх функції, відповідно до яких Особа 2 повинен був підпалити автомобіль, ОСОБА_4 здійснити відео фіксацію його дій, а Особа 1 передати відеозапис підпалу «куратору», забезпечити знищення засобів вчинення злочину та отримати винагороду.

Погодившись із пропозицією Особи 1, приблизно о 04:10 год. 26.07.2024 Особа 2 та ОСОБА_4 вийшли з винайманого житла за адресою АДРЕСА_2 , та направились до місцезнаходження автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «L200 Pick Up».

Перебуваючи у м. Миколаєві, на вул. Сінна, навпроти будинку № 56, приблизно 04:20 год. Особа 2 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у виді створення перешкод, ускладнення маневрів ЗСУ, зниження ефективності військових частин ЗСУ, в умовах воєнного стану і військової агресії рф проти України, переслідуючи досягнення злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період, підійшовши до вищевказаного автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «L200 Pick Up» Особа 2 взяв заздалегідь підготовлену пляшку з легкозаймистою речовиною, в складі якого розташовувався змінений дистилятного нафтопродукту, та почав наносити паливно-мастильну речовину в район вітрового скла та кузову та колеса правої частини автомобіля, при цьому ОСОБА_4 здійснювала відеофіксацію з метою підтвердження знищення транспортного засобу та подальшої передачі відеозапису «куратору» і одержання від нього грошової винагороди.

Після нанесення легкозаймистої речовини, Особа 2, використовуючи невстановлений в ході досудового розслідування предмет, підпалив указану речовину, внаслідок чого відбулося займання паливно-мастильного матеріалу та контактуючих з нею поверхонь автомобіля.

Таким чином, унаслідок вчинення вищевказаних умисних дій, автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «L200 Pick Up», закордонний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому розташовувались номери прикриття НОМЕР_2 , повністю знищено, внаслідок чого автомобіль виведено з ладу, чим унеможливлено його подальше цільове використання.

Після цього Особа 2 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли, повернулись до винайманого житла, де з метою знищення доказів злочинної діяльності передали Особі 1 особисті речі в яких перебували в момент вчинення злочину та відеозапис підпалу вказаного транспортного засобу.

На підставі наведених фактичних обставин дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

18 лютого 2025 року між прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченої -адвоката ОСОБА_5 , в порядку передбаченому статтями 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаялась у вчиненому нею за вказаних обставин, надаючи визнавальні показання.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 зобов`язується надати суду під час розгляду кримінального провадження № 0001201 від 26.07.2024 правдиві покази щодо участі Особи 1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме - у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

При цьому сторони урахували, що ОСОБА_4 визнала вину повністю, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, викрила інших осіб, причетних до вчинення інкримінованого їй злочину, що свідчить про наявність суспільного інтересу в забезпечені швидкого розслідування та судового провадження; раніше не судима, злочин вчинила уперше; відшкодувала потерпілому завдані збитки; має на утриманні двох малолітніх дітей; на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває; за місцем проживання та утримання в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» характеризується позитивно.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_4 зробила належні для себе висновки та стала на шлях виправлення, тобто, на час розгляду справи в суді не є суспільно небезпечною.

Вирішуючи питання про затвердження угоди між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що повністю визнає свою вину. Підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості між нею та прокурором, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України та роз`яснені судом, їй зрозумілі.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Потерпілий ОСОБА_6 подав до суду клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі та просив затвердити мирову угоду.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що дану угоду слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. ст. 114-1 КК України, а саме: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , за законом віднесене до тяжких злочинів, а тому, виходячи з положень ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки у разі її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Надана суду угода відповідає вимогам, які ставляться до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, в тому числі щодо міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обставини, які б вказували на необхідність відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо затвердження поданої угоди, суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відсутність спричинення тяжких наслідків злочином, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності; визнала свою вину; повністю відшкодувала потерпілому ОСОБА_6 завдані збитки, який претензій до неї не має та просить затвердити угоду; має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , 2019 р.н. та ОСОБА_8 , 2012 р.н., які наразі поміщені до КНП «Міська дитяча клінічна лікарня №3» Одеської міської ради; за місцем утримання в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» характеризується позитивно; дані, які б негативно характеризували обвинувачену по місцю проживання - відсутні, відомості про перебування на психіатричному та наркологічному обліках - відсутні. Окрім того, ОСОБА_4 викрила інших осіб, причетних до вчинення інкримінованого їй злочину, а також зобов`язалася надати суду, під час розгляду кримінального провадження №0001201 від 26.07.2024, правдиві показання щодо участі Особи 1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, що відповідає суспільному інтересу в забезпечені швидкого розслідування та судового провадження.

Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 - вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено, у тому числі, звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

З огляду на наведене, ураховуючи, що фактичні дії ОСОБА_4 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, суд приходить до висновку, що під час підготовчого судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на загальну суму 36421,18 грн (висновок експерта №СЕ-19/115-24/13687-АВ від 10.08.2024 судової автотоварознавчої експертизи вартістю 2650,48 грн; висновок експерта №СЕ-19/115-24/15417-БД від 13.01.2025 судової молекулярно-генетичної експертизи вартістю 8189,30 грн; висновок експерта №24-4785 від 06.01.2025 судової пожежно-технічної експертизи вартістю 18174,72 грн; висновок експерта №СЕ-19/115-24/17210-КТ від 20.11.2024 судової комп`ютерно-технічної експертизи вартістю в розмірі 5300,96 грн; висновок експерта №СЕ-19/115-24/16185-БД від 14.01.2025 судової молекулярно-генетичної експертизи вартістю 1052,86 грн)

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , продовжений ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.12.2024 у справі №490/7581/24 підлягає скасуванню зі звільненням останньої з-під варти в залі судового засідання.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 314, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному проваджені №0000025, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2025, укладену 18.02.2025 між прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом визначеного іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки, вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз, на загальну суму 36421,18 грн.

Скасувати арешт на майно, яке було вилучене в ОСОБА_4 в ході затримання 28.08.2024, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 31.08.2024 у справі №490/7581/24.

Повернути ОСОБА_4 :

- технічний паспорт серія НОМЕР_4 , виданий ТСЦ 6541 на автомобіль марки «Lekxus» моделі «ЕS350» з реєстраційним номером НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 ;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон «Iphone» моделі «8 Plus» (ІМЕІ - НОМЕР_7 );

- мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12 Pro Max»;

- жіночу сумку на два відділення з написом «LOCKER's» чорного кольору;

- жіночий гаманець рожевого кольору;

- записник в обкладинці рожевого кольору;

- тримач для банківських карток «VISA Oshadbank»;

- банківську картку ПУМБ НОМЕР_8 ;

- банківську картку ОЩАДБАНК № НОМЕР_9 з приклеєним написом «4488» та сім-карткою мобільного оператора «МТС»;

- банківську картку ОЩАДБАНК № НОМЕР_10 ;

- банківську картку МОНОБАНК № НОМЕР_11 ;

- пластиковий тримач для флеш-носіїв;

- тримач від сім-картки мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_12 ;

- тримач від сім-картки мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_13 ;

- тримач від сім-картки мобільного оператора «Київстар» з сім-карткою з написом НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , у запакованому виді;

- тримач від сім-картки мобільного оператора «ЛАЙФСЕЛЛ» з номером телефону НОМЕР_16 з прикріпленою сім-карткою з написом НОМЕР_17 ;

- аркуш паперу з рукописним текстом «НОМЕР_19 ІНФОРМАЦІЯ_3 код»;

- аркуш паперу з рукописним текстом « ОСОБА_9 НОМЕР_20 ІНФОРМАЦІЯ_4»;

- аркуш паперу з рукописним текстом «НОМЕР_21 ІНФОРМАЦІЯ_5» та ін.;

- посвідчення волонтера серія НОМЕР_18 , дійсне до 31.12.2024 на ім`я ОСОБА_4 БФ «МОНОЛІТ»;

- візитівки в кількості 8 шт.;

- квитанцію з ломбарду «Скарбниця» №АЗ 6694742;

- квитанцію з ломбарду «Скарбниця» №АЗ4936361;

- квитанцію з ломбарду «Перший» №24.

Речові докази:

- зразок букального епітелію підозрюваної ОСОБА_4 , поміщений до паперового конверту №7 та опечатаний печаткою Миколаївського НДЕКЦ МВС України, переданий на зберігання до слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області - знищити;

- картку пам`яті марки «Kingston» об`ємом 64 Gb з відеозаписом слідчого експерименту від 10.01.2025 за участю підозрюваної ОСОБА_4 , проведеному в кримінальному провадженні №0001201, залиши в матеріалах даної судової справи;

- чотири оптичні носія для лазерних систем зчитування, які являються додатками до висновку експерта №СЕ-19/115-24/17210-КТ, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , звільнивши її з-під варти в залі судового засідання.

У строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати період з часу її затримання та перебування під вартою з 28.08.2024 по 19.02.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1