У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, в режимі відеоконференції клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000250, від 24.09.2021 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250, від 24.09.2021, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 за погодженням з першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000250, від 24.09.2021 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до п`яти місяців у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250, від 24.09.2021, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, за процесуального керівництва прокурорів Закарпатської обласної прокуратури та за оперативним супроводженням працівників Управління стратегічних розслідувань в Закарпатській області ДСР НП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.09.2021 за номером №0000250, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи директором Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН на підставі наказу Української академії аграрних наук від 23.12.2005 № 245-к, несумлінно ставлячись до виконання своїх службових обов`язків, маючи реальну можливість діяти так, як того вимагають інтереси служби, поверхово, у протиріччі з установленим порядком, вчинила дії, які підпадають під ознаки правопорушення у сфері службової діяльності, яке виразилося у службовій недбалості.

Національній академії аграрних наук України надано статус національної згідно з Указом Президента України від 6 січня 2010 р. № 8 «Про надання Українській академії аграрних наук статусу національної».

Академія є правонаступницею Української академії аграрних наук (далі Академія, УААН), яка заснована згідно з постановою Ради Міністрів УРСР від 22 вересня 1990 року № 279 (ЗП УРСР, 1990 р., № 10, ст. 59) на базі Південного відділення ВАСГНІЛу.

Національна академія аграрних наук України є державною науковою організацією.

Згідно пункту 3 Статуту Української академії аграрних наук, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.1999 № 1488 (у редакції від 22.02.2006 та далі по тексту Статут УААН) Академія в своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», іншими законами, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом.

Відповідно до п. 2 Постанови Президії Верховної Ради УРСР «Про статус Української академії аграрних наук» від 29.07.1991 земля, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ, закріплюється за Української академією аграрних наук. Порядок володіння та використання їх визначається виключно Президією Академії.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» (в редакції від 01.01.2007) (далі- Закон № 3065), пунктів 67-70 Статуту УААН (у редакції 2006 року) майновий комплекс Академії та майновий комплекс галузевих академій наук складають усі матеріальні та нематеріальні активи (далі - об`єкти майнового комплексу), що обліковуються на балансах Національної академії аграрних наук та на балансах відповідних галузевих академій наук і організацій, віднесених до відання УААН та галузевих академій наук, і які закріплені державою за Академією та за галузевими академіями наук в безстрокове користування. Об`єкти майнового комплексу Академії та об`єкти майнового комплексу галузевих академій наук належать відповідно Національній академії наук України та галузевим академіям наук на праві господарського відання і передаються ними організаціям, що віднесені до відання Національної академії наук України та до відання галузевих академій наук, на праві оперативного управління з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Академія, здійснюючи повноваження з управління об`єктами майнового комплексу, забезпечує реалізацію прав держави як власника цих об`єктів, ефективно їх використовує та розпоряджається у межах, визначених законодавством, з метою розвитку науки і техніки для задоволення соціальних, економічних та інших потреб держави.

Академія відповідно до законодавства та цього Статуту користується основними фондами, переданими їй державою у безстрокове безоплатне користування без права зміни форми власності, обіговими коштами, а також земельними ділянками, що надаються їй у постійне користування або в оренду відповідно до земельного законодавства.

Норми статті 5 Закону № 3065, п. 73 Статуту УААН визначають, що вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії наук України та президій галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України.

Цілісний майновий комплекс за приписами ч. 3 ст. 283 ГК України (у редакції від 11.03.2007) та абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції від 20.06.2007) господарський об`єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений чи відокремленою земельною ділянкою, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання.

Як вбачається з норм ч. 7 ст. Закону № 3065 у віданні галузевих академій наук перебувають установи, організації, підприємства згідно з переліком, що затверджується Кабінет Міністром України за поданням галузевих академій наук.

Відповідно до п. 52 Статуту УААН у віданні Академії перебувають: інститути, ботанічні сади, заповідники, бібліотеки, державні сільськогосподарські дослідні станції, галузеві дослідні станції, інші наукові установи, а також проєктно-конструкторські організації, дослідні господарства, експериментальні і дослідні виробництва, інші підприємства та організації, які забезпечують виконання завдань Академії.

З сукупного аналізу норм вищезазначеного законодавства та статутних завдань, Українська академія аграрних наук, правонаступником якої є НААН, являє собою єдиний майновий комплекс із нерозривним процесом здійснення виключно наукової, науково-технічної діяльності та досліджень, з метою досягнення новацій, та збереження існуючих фондів у агровиробництві.

У ст. 84 ЗК України зазначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації, центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, відповідно до закону.

Відповідно до пункту «е» ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Національної академії наук України, державних галузевих академій наук належать до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність.

Частиною 1 статті 150 ЗК України визначено перелік земель що віднесені до особливо цінних: чорноземи нееродовані несолонцюваті на лесових породах; лучно-чорноземні незасолені несолонцюваті суглинкові ґрунти; темно-сірі опідзолені та чорноземи опідзолені на лесах і глеюваті; бурі гірсько-лісові та дерновобуроземні глибокі і середньоглибокі; дерново-підзолисті суглинкові ґрунти; торфовища з глибиною залягання торфу більше одного метра і осушені незалежно від глибини; коричневі ґрунти Південного узбережжя Криму; дернові глибокі ґрунти Закарпаття; землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів (п. «в» ст. 150); землі природно-заповідного фонду; землі історико-культурного призначення. Вилучення особливо цінних земель для несільськогосподарських потреб не допускається, за винятком випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Водночас, частина 2 цієї статті передбачає, що земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися (викуплятися) для будівництва об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Також, відповідно до ст. 6 ЗК України до повноважень Верховної Ради України в галузі земельних відносин належить погодження питань, пов`язаних з вилученням (викупом) особливо цінних земель.

Таким чином, чинне законодавство (як станом на 2007 2008 роки, так і на сьогоднішній день) визначає правовідносини у сфері використання особливо цінних земель, як окремий об`єкт правового регулювання, та визначає спеціальний порядок вилучення або зміни цільового призначення особливо цінних земель державної форми власності Кабінетом Міністрів України за погодженням Верховної Ради України.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 наказом Української академії аграрних наук від 23.12.2005 № 245-к призначена на посаду директора Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (далі Закарпатський інститут АПВ УААН) за контрактом.

Відповідно до контракту від 22.12.2005, укладеного між Українською академією аграрних наук та ОСОБА_4 (Керівник), остання призначається на посаду директора Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук на термін з 22 грудня 2005 року по 22 грудня 2010 року.

Контрактом передбачено, що керівник зобов`язується безпосередньо і через апарат управління Інститутом здійснювати поточне керівництво установою, забезпечувати високоефективну діяльність як її, так і підпорядкованих їй дослідних господарств, ефективне використання і збереження закріпленого за ним державного майна, а Академія зобов`язується створити належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника.

Керівник є повноважним представником установи під час виконання повноважень, функцій, обов`язків установи, передбачених законодавством, статутами Академії та установи, іншими нормативними документами.

Керівник діє на засадах єдиноначальності. Керівник підзвітний Академії у межах, встановлених статутом установи та цим контрактом.

Керівник має право діяти від імені установи, представляти її на всіх підприємствах, в установах та організаціях; укладати господарські та інші угоди; видавати доручення; користуватися правом розпорядження коштів установи, накладати на працівників стягнення відповідно до законодавства; в межах своєї компетенції видавати накази та інші акти; давати вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників установи; вирішувати інші питання, віднесені законодавством, Академією, статутом та цим контрактом до його повноважень.

На період дії цього контракту Керівник зобов`язаний забезпечити високоефективне використання земельних ресурсів, основних фондів, іншого державного майна, що знаходиться в розпорядженні установи, та їх збереження, в тому числі використання не житлових будинків і приміщень на умовах оренди.

Отже, ОСОБА_4 у силу виконання з 22.12.2005 по 22.12.2010 організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на посаді директора Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук (далі - Закарпатського інституту АПВ УААН), відповідно до положень ч. 3 ст. 18, примітки 1 до ст. 364 КК України, була службовою особою державної наукової установи.

Слідчий зазначає, що в структурі Закарпатського інституту АПВ УААН в період з 30.06.1996 по 17.08.2006 перебувала Гірсько-Карпатська дослідна станція Закарпатського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук України ( ( далі - ГКДС).

Відповідно до п. 3.1.-3.2. статті 3 Статуту ГКДС ( у редакції від 25.05.2001 із змінами та доповненнями від 12.01.2004) Станція є державною бюджетною науковою установою.

Станція є юридичною особою. Вона має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в Держказначействі з бюджетних та позабюджетних коштів, може від свого імені набувати права і обов`язки, бути позивачем і відповідачем в судах.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000930 від 05 грудня 1996 року (зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 19) Гірсько Карпатській дослідній станції Нижньоворітською сільською Радою народних депутатів Воловецького району Закарпатської області України надано у постійне користування 934,0 га землі в межах згідно з планом землекористування для ведення науково-дослідних робіт відповідно до рішення Нижньо-Ворітської сільської Ради народних депутатів від 20.11.1996 № 8.

Право постійного користування земельною ділянкою, з урахуванням норм ст. 92 ЗК України , це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.

Перебуваючи на посаді директора Закарпатського інституту АПВ УААН, ОСОБА_4 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки, несумлінно ставлячись до них, всупереч вимог ст. 84, 142, 149, 150 ЗК України допустила вилучення з постійного користування Гірсько-Карпатської дослідної станції (правонаступник - Закарпатський інститут АПВ НААН) земельної ділянки особливо цінних земель у приватну власність, що спричинило тяжкі наслідки, при наступних обставинах.

Постановою Президії Української академії аграрних наук від 17.08.2006 Протокол № 13 створено гірський науковий підрозділ Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН без права юридичної особи, реорганізувавши Гірсько Карпатську дослідну станцію Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН шляхом приєднання до Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН. Відповідно до п. 3 вказаної Постанови правонаступником в частині майна, майнових прав і зобов`язань Гірсько Карпатської дослідної станції вважати - Закарпатський інститут агропромислового виробництва УААН (п. 3 Постанови).

Слідчий зазначає, що наказом директора Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН ОСОБА_4 від 20.09.2006 №31-І визначено реорганізувати Гірсько Карпатську дослідну станцію шляхом приєднання до Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН, створивши на її базі гірський науковий підрозділ; створити ліквідаційну комісію з реорганізації ГКДС.

Наказом директора Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН ОСОБА_4 від 28.12.2007 № 53-І прийнято рішення про передачу основних засобів та товарно-матеріальних цінностей з балансу Гірсько-Карпатської дослідної станції на баланс Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН.

Наказом директора Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН ОСОБА_4 від 31.12.2007 № 54-І затверджено передавальний акт № 1 від 31.12.2007 основних засобів, інших необоротних матеріальних активів Гірсько-Карпатської дослідної станції Закарпатському інституту агропромислового виробництва УААН.

Слідчий зазначає, що Закарпатський інститут агропромислового виробництва УААН являється правонаступником Гірсько-Карпатської дослідної станції.

Разом з тим, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.11.2007 ВКА № 565759 ОСОБА_8 (далі- ОСОБА_8 ) придбав у ОСОБА_9 будинок тваринника, загальною площею 454,95 м2 та господарський блок, загальною площею 261,72 м2 за

87 682,00 грн., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, ОСОБА_8 12.11.2007 звернувся до Воловецької райдержадміністрації (далі Воловецька РДА) з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проєкту відведення для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 1,1232 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований будинок тваринника та господарський блок, що йому належать на праві приватної власності.

Надалі, 03.12.2007 директор Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН ОСОБА_4 , в силу своєї посади, будучи обізнаною з нормами ст. 120 ЗК України та в їх порушення, звернулася до Президії Української Академії аграрних наук з клопотанням № 318 про надання згоди на вилучення із землекористування Гірсько-Карпатської дослідної станції Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН земельної ділянки площею 1,1232 га, на якій розташована будівля тваринника і господарський блок, продаж яких дозволено рішенням Президії УААН від 13.06.2005 (протокол №8) для подальшого надання громадянину ОСОБА_8 в зв`язку з переходом права власності на майно та відповідно до статті 120 Земельного Кодексу України.

Разом з тим, 05.12.2007 за результатом розгляду клопотання ОСОБА_8 до Закарпатського інституту АПВ УААН Нижньоворітською сільською радою скеровано клопотання за № 209 про надання згоди на вилучення (викуп) з користування ГКДС, яка ввійшла в склад Закарпатського інституту АПВ земельної ділянки площею 1,1232 га та передачі її ОСОБА_8 для обслуговування будівлі, що йому належить на праві приватної власності.

Відповідно, 27.12.2007 Постановою Президії Української Академії аграрних наук (протокол №20), склад якої не був обізнаний із намірами ОСОБА_4 , спрямованими на вилучення в порушення норм ст. 84, 142, 149, 150 ЗК України, ЗУ «Про особливості правового режиму діяльності», Статуту Академії та Закарпатського інституту АПВ, особливо цінної земельної ділянки на користь третьої особи, за результатами розгляду клопотання Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН від 03.12.2007 № 318, клопотання Нижньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області від 05.02.2007 № 209, надано згоду на вилучення із землекористування Гірсько-Карпатської дослідної станції Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН земельної ділянки площею 1,1232 га, на якій розташована будівля тваринника і господарський блок, для подальшого надання громадянину ОСОБА_8 у зв`язку з переходом права власності на майно та відповідно до статті 120 Земельного кодексу України.

При цьому контроль за вилученням та передачею земельної ділянки відповідно до вимог чинного законодавства Президією УААН покладено на директора Закарпатського інституту АПВ УААН ОСОБА_4 .

Керівники підприємств, установ та організацій Академії повинні вживати необхідних заходів щодо ефективного та цільового використання закріпленого за ними державного майна та надавати відповідну інформацію до Академії для здійснення останньою відповідного контролю.

Несумлінно ставлячись до своїх обов`язків, маючи при цьому реальну можливість виконати їх належним чином, діючи із службовою недбалістю, не передбачивши можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була та могла їх передбачити, незважаючи на відсутність постанови Кабінету Міністрів України на вилучення особливо цінної землі та погодження Верховної Ради України, діючи усупереч вимогам ст. 84, 142, 149, 150 ЗК України, ЗУ «Про особливості правового режиму діяльності», Статуту Академії та Закарпатського інституту АПВ, директор Закарпатського інституту АПВ УААН ОСОБА_4 , 08.04.2008, керуючись Постановою Президії УААН від 27.12.2007 № 20,звернулася з листом зареєстраційним № 120 до голови Воловецької РДА з проханням погодити вилучення земельної ділянки площею 1,1232 га із землекористування Гірсько-Карпатської дослідної станції Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН та передати її у власність громадянину ОСОБА_8 у зв`язку з переходом права власності.

Розпорядженням Воловецької РДА від 25.04.2008 № 161, з урахуванням клопотання ГКДС Закарпатського інституту АПВ УААН та погодження Нижньоворітською сільською радою, надано дозвіл ОСОБА_8 на складання проєкту землеустрою щодо відведення вище зазначеної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та його подальшого подання на розгляд та затвердження.

На замовлення громадянина ОСОБА_8 ПП ОСОБА_10 виготовлений проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :06:001:0001.

Розпорядженням Воловецької РДА від 29.05.2008 № 196 «Про затвердження проекту відведення та передачу земельної ділянки у власність» вилучено з користування Української академії аграрних наук земельну ділянку площею 1,1232 га на території Нижньоворітської сільської ради, за межами с. Нижні Ворота, вул. Садова, 12, Воловецького району за власною згодою; затверджено ОСОБА_8 проєкт відведення даної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; передано у власність земельну ділянку.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №44605 від 30 травня 2008 року земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0001, площею 1,1232 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за межами населених пунктів на території Нижньоворітської сільської ради, з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства зареєстрована за ОСОБА_11 на підставі технічної документації із землеустрою, розробленої ПП ОСОБА_10 відповідно до розпорядження голови Воловецької РДА від 29.05.2008 № 196.

Згідно висновку комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 3246-Е від 26.09.2024, проведеної Закарпатським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, ринкова вартість зазначеної земельної ділянки станом на 30.05.2008 становила б 446 512,44 гривень без врахування ПДВ.

Земельна ділянка за кадастровим номером :06:001:0001 повністю, площею 1,1232 га накладається на земельну ділянку, яка надана у постійне користування ГКДС відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000930 від 05 грудня 1996 року.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 23.12.2024 № 5165-Е земельна ділянка за кадастровим номером :06:001:0001 частково, площею 0,28 га, накладається на межі земельної ділянки, визначеної контуром 503 та частково, площею 0,145 га, на межі контуру, номер якого неможливо визначити «Плану земель Зональної Гірсько-Карпатської сільськогосподарської станції с. Нижні Ворота Закарпатської області» (у редакції липень 1973 р.).

Водночас, земельна ділянка за кадастровим номером :06:001:0001 відповідно до Карти грунтів земель зональної Гірсько-карпатської с-г дослідної станції с. Нижні Ворота Закарпатської області та «Плану земель Зональної Гірсько-Карпатської сільськогосподарської станції с. Нижні Ворота Закарпатської області» (у редакції липень 1973 р.), відноситься до ґрунтів за значимим № 321 шифр 1,3: дерново-буроземні неглибокі та середньоглибокі щебенюваті середньосуглинисті грунти на алювії-делювії підстелені ріпняком і пісками високих заплав.

Таким чином, внаслідок службової недбалості, допущеної директором Закарпатського інституту АПВ УААН ОСОБА_4 , в порушення норм земельного законодавства, ОСОБА_8 отримав право володіння земельною ділянкою, яка у відповідності до п. «а» ч. 1 ст. 150 ЗК України віднесена до особливо цінних земель, ринкова вартість якої станом на 30.05.2008 могла б становити 446 512,44 гривень без врахування ПДВ, що спричинило тяжкі наслідки державі.

Слідчий зазначає, що 20.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вручено повідомлення про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_4 , підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

- державним актом на право постійного користування землею серії І-ЗК № 000930 від 05 грудня 1996 року, відповідно до якого Гірсько Карпатській дослідній станції Нижньоворітською сільською Радою народних депутатів Воловецького району Закарпатської області України надано у постійне користування 934,0 га землі в межах згідно з планом землекористування для ведення науково-дослідних робіт відповідно до рішення Нижньо-Ворітської сільської Ради народних депутатів від 20.11.1996 № 8.

- клопотанням Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН від 03.12.2007 № 318, в якому директор ОСОБА_4 звернулася до Президії Української Академії аграрних наук про надання згоди на вилучення із землекористування Гірсько-Карпатської дослідної станції Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН земельної ділянки площею 1,1232 га, для подальшого надання громадянину ОСОБА_8 в зв`язку з переходом права власності на майно та відповідно до статті 120 Земельного Кодексу України.

-постановою Президії Української Академії аграрних наук (протокол №20) від 27.12.2007, якою надано згоду на вилучення із землекористування Гірсько-Карпатської дослідної станції Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН земельної ділянки площею 1,1232 га, для подальшого надання громадянину ОСОБА_8 у зв`язку з переходом права власності на майно та відповідно до статті 120 Земельного кодексу України.

-листом директора Закарпатського інституту АПВ УААН ОСОБА_4 до Воловецької державної адміністрації від 08.04.2008 № 120, з проханням погодити вилучення земельної ділянки площею 1,1232 га із землекористування Гірсько-Карпатської дослідної станції Закарпатського інституту агропромислового виробництва УААН та передати її у власність громадянину ОСОБА_8 у зв`язку з переходом права власності.

-розпорядженням Воловецької РДА від 29.05.2008 № 196 «Про затвердження проекту відведення та передачу земельної ділянки у власність», відповідно до якого вилучено з користування Української академії аграрних наук земельну ділянку площею 1,1232 га на території Нижньоворітської сільської ради, за межами с. Нижні Ворота, вул. Садова, 12, Воловецького району за власною згодою; затверджено ОСОБА_8 проект відведення даної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; передано у власність земельну ділянку.

-державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №44605 від 30 травня 2008 року, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0001, площею 1,1232 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за межами населених пунктів на території Нижньоворітської сільської ради, з цільовим призначенням 01.03 для ведення особистого селянського господарства зареєстрована за ОСОБА_8 .

-висновком експерта за результатами проведення земельнотехнічної та оціночно- земельної експертизи від 26.09.2024 № 3247.

-висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 23.12.2024 за № 5165-Е.

-висновком почеркознавчої експертизи № СЕ-19/107-24/13114-ПЧ від 24.12.2024, картою грунтів земель зональної Гірсько-карпатської с-г дослідної станції с. Нижні Ворота Закарпатської області та «Планом земель Зональної Гірсько-Карпатської сільськогосподарської станції с. Нижні Ворота Закарпатської області» (у редакції липень 1973 р.)., та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий зазначає, що 10.03.2025 року постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000250 продовжено до трьох місяців, а саме до 21.04.2025, так як в даному кримінальному провадженні необхідно було провести додаткові слідчі (розшукові) дії.

Слідчий зазначає, що тримісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні завершується 21.04.2025, однак завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок особливої складності провадження, необхідності здійснення процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, з метою отримання додаткових доказів задля повного, всебічного і неупередженого з`ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме:

-допитати ОСОБА_4 , в якості підозрюваної у рамках вказаного кримінального;

-отримати висновок технічного звіту про результати обстеження ґрунтового покриву земельної ділянки, яка розташована за адресою: с. Нижні Ворота, вул. Садова, 12, Воловецького району, (станом на сьогодні Мукачівського р-н.,) Закарпатської області, з кадастровим номером :06:001:0001, який перебуває на виконанні у Львівському регіональному центрі Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України»;

-у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку надати доступ матеріалів кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_4 , та її захиснику;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування порядку ст. 291, 293 КПК України.

Обставинами, які перешкоджали завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у тримісячний строк є особлива складність кримінального провадження, через те, що підозрювана ОСОБА_4 , перебуває на території Київської області та тривалий час перебувала на лікуванні у клінічній лікарні «Феофанія» в результаті чого провести вказані слідчі дії з останньою в межах встановленого строку, не вдалось за можливим.

Слідчий вказує, що 13.03.2025 матеріали кримінального провадження були скеровані на вивчення до Головного слідчого управління НП України та станом на сьогодні там перебувають, що також унеможливлює виконати в межах встановленого строку вимоги, передбачені ст. ст. 290 291, ст. 291, 293 КПК України.

Враховуючи викладене вище, здійснення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а також те, що вищевказані слідчі дії не могли бути проведені та завершені в строк досудового розслідування до 21 квітня 2025 року, з об`єктивних причин, і для їх проведення необхідний додатковий час строком до п`яти місяців, а тому з метою повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування слідчий просить продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250, від 24.09.2021, щодо вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, до п`яти місяців, тобто до 21 червня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав та мотивів викладених у клопотанні. Надала пояснення аналогічні, викладеним у клопотанні.Наголосила на тому, що матеріали кримінального провадження були скеровані на вивчення до Головного слідчого управління НП України та були повернені стороні обвинувачення за декілька днів до закінчення строку досудового розслідування, що також унеможливлює виконати в межах встановленого строку вимоги, передбачені КПК України. Просила слідчого суддю розглянути клопотання без участі підозрюваної, яка належним чином повідомлена та ухиляється від явки для розгляду клопотання. Зазначила, що права підозрюваної захищені, оскільки в судовому засіданні бере участь її захисник.

Підозрювана ОСОБА_4 в призначене судове засідання не з`явилась. Подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, але не раніше її одужання, а саме 22.04.2025 року.

Слідчий суддя ставиться критично до даних доводів підозрюваної ОСОБА_4 , оскільки вказана підстава не визнається судом поважною і попередні судові засідання також відкладалися за клопотанням підозрюваної та її захисника, а тому подання чергового клопотання суд розцінює як зловживання підозрюваною її процесуальними правами. Відтак слідча суддя клопотання про відкладення розгляду справи розцінює як спрямоване на затягування розгляду справи. Відтак таке клопотання задоволенню не підлягає і оскільки участь ОСОБА_4 , при розгляді даного клопотання не є обов`язковою, а остання була повідомлена належним чином та не з`явилася, зважаючи на те, що у судовому засіданні бере участь її захисник, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у її відсутність.

Законодавча вимога щодо розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання та відсутність процесуального інтересу щодо участі в судовому засіданні учасника переконують слідчого суддю в можливості та необхідності його розгляду за відсутності підозрюваної ОСОБА_4 та за участі її захисника.

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Подав до суду письмові заперечення, згідно яких зазначив наступне.

Вказав, що на даний час предметом судового розгляду є повторно подане клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_6 , погодженого з першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_12 про продовження строку досудового розслідування до п?яти місяців у кримінальному провадженні N?0000250 від 24.09.2021 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Проте, статтею 295-1 КПК, яка регламентує порядок продовження строку досудового розслідування слідчим суддею не передбачено можливість повернення клопотання.

Вказав на те, що слідчим у своєму клопотанні не доведено поза розумним сумнівом обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

Наголосив на тому, що враховуючи викладені у тексті клопотання відомості, інкриміновані ОСОБА_4 події мали місце у 2008 році, тобто з моменту їх вчинення минуло сімнадцять років, а відтак за умови гіпотетичної доведеності наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення за ч.2 ст. 367 КК України, строки притягнення до кримінальної відповідальності минули.

Також вважає, що орган досудового розслідування не дотримується розумних строків при здійснення розслідування.

Вважає недоведеною наявність підстав, передбачених ч.5 ст. 295-1 КПК України, оскільки слідчим не наведено належного обґрунтування наявності об`єктивних причин неможливості здійснення чи завершення перелічених у клопотанні процесуальних дій до моменту закінчення строку досудового розслідування.

Вказує, що необґрунтованість висунутої підозри виключає необхідність продовження строку досудового розслідування.

Також зазначив, що дана справа не є складною, на даний час вже сплив строк притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності. Зазначив, що призначення експертизи не є перешкодою для направлення обвинувального акту до суду. Також наголосив, що за весь період часу ніхто так і не допитав підозрювану ОСОБА_13 та не скеровував окреме доручення для проведення процесуальних дій.

З посиланням на викладене, захисник просив слідчого суддю відмовити у задоволенні даного клопотання.

Дослідивши матеріали надані слідчим, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши доводи прокурора та захисника підозрюваної, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудовогорозслідуванняобчислюється з моменту внесеннявідомостей про кримінальнеправопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня зверненнядо суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухваленнярішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку абозатримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщопідозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) одного місяця з дня повідомленняособі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті;2) шести місяців із дня повідомленняособі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину;3) дванадцяти місяців із дня повідомленняособі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини четвертої ст.219 цього Кодексу до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Згідно частини 1 статті 295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

В судовому засіданні встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000250 від 24.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

21.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Як встановлено слідчим суддею, 10.03.2025 постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000250 від 24.09.2021до 3-х місяців, тобто до 21.04.2025.

Однак, як встановлено слідчим суддею в рамках вказаного кримінального провадження на даний час виникла необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, які із об`єктивних причин не могли бути проведені у строк досудового розслідування, а саме до 21.04.2025 року.

Зокрема, у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема:

-допитати ОСОБА_4 , в якості підозрюваної у рамках вказаного кримінального;

-отримати висновок технічного звіту про результати обстеження ґрунтового покриву земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (станом на сьогодні Мукачівського р-н.,) Закарпатської області, з кадастровим номером :06:001:0001, який перебуває на виконанні у Львівському регіональному центрі Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України»;

-у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку надати доступ матеріалів кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_4 , та її захиснику;

-скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування порядку ст. 291, 293 КПК України.

Обставинами, які перешкоджали завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у тримісячний строк є складність кримінального провадження, через те, що підозрювана ОСОБА_4 , перебуває на території Київської області та тривалий час перебувала на лікуванні у клінічній лікарні «Феофанія» в результаті чого провести вказані слідчі дії з останньою в межах встановленого строку, не вдалось за можливим, тривалість проведення експертизи та вчинення інших процесуальних дій.

Також, 13.03.2025 матеріали кримінального провадження були скеровані на вивчення до Головного слідчого управління НП України та були повернені стороні обвинувачення за декілька днів до закінчення строку досудового розслідування, що також унеможливлює виконати в межах встановленого строку вимоги, передбачені ст. ст. 290 291, ст. 291, 293 КПК України.

Дослідивши додані до клопотання документи слідчий суддя дійшов до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрювана причетна до цієї події кримінального правопорушення.

Захисник, зокрема наголосив на необгрунтованості предявленої ОСОБА_4 підозри

Слід зазначити, що під час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування слідчий суддя не вправі оцінювати зібрані під час досудового розслідування докази з точки зору їх достатності для складання та направлення до суду обвинувального акту щодо підозрюваної особи.

Поряд з цим кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Надані стороною обвинувачення матеріали об`єктивно пов`язують підозрювану із подіями, які досліджуються в рамках даного кримінального провадження та відповідно вказують на причетність до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, що виправдовує здійснення досудового розслідування.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу конкретного злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

На підставі наведеного слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту про недостовірність, суперечливість та недостатність наданих стороною обвинувачення на обґрунтування повідомлення про підозру доказів, оскільки захисник насправді пред`являє до оцінки наданих доказів такі ж високі вимоги, як під час розгляду обвинувального акту по суті. Однак, питання винуватості чи невинуватості особи у вчиненні конкретного кримінального правопорушення здійснюється судом, шляхом оцінки доказів відповідно до положень ст. 94 КПК України - за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Поряд з цим слід зазначити, що слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо достатності доказів (підстав), не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Відповідно до ст. 295-1 ч. 1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

З матеріалів клопотання встановлено, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 21.04.2025 року.

Обумовлюючи необхідність продовження досудового розслідування до п`яти місяців, слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування до закінчення трьох місячного строку з дня повідомлення про підозру у цьому кримінальному провадженні неможливо з об`єктивних та обґрунтованих, на його думку, причин.

Оцінивши зазначені слідчим у клопотанні та підтримані в судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що вони не свідчать про складність цього кримінального провадження такого рівня, що занадто ускладнює проведення у ньому досудового розслідування та виправдовує продовження строку такого розслідування до п`яти місяців.

Водночас, слідчий суддя враховує, що низка слідчих та процесуальних дій, які зазначає у своєму клопотанні слідчий, має важливе значення для досудового розслідування та судового розгляду, а за їх результатами можливо здобуття відомостей щодо обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

При цьому , слідчий суддя враховує ту обставину, що в межах цього кримінального провадження сторона обвинувачення планує: допитати ОСОБА_4 , в якості підозрюваної у рамках вказаного кримінального;отримати висновок технічного звіту про результати обстеження ґрунтового покриву земельної ділянки, яка розташована за адресою: с. Нижні Ворота, вул. Садова, 12, Воловецького району, (станом на сьогодні Мукачівського р-н.,) Закарпатської області, з кадастровим номером :06:001:0001, який перебуває на виконанні у Львівському регіональному центрі Державної установи «Інститут охорони ґрунтів України»; у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку надати доступ матеріалів кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_4 , та її захиснику; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування порядку ст. 291, 293 КПК України.

Враховуючи надані учасниками пояснення і досліджені обставини, слідчий суддя вважає, що зазначені в клопотанні дії можливо здійснити в більш короткі строки, ніж просить сторона обвинувачення.

Разом із тим, завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч.2 ст.283 КПК України, не можливо з обєктивних причин. Оскільки в рамках вказаного кримінального провадження на даний час виникла необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, які із об`єктивних причин не могли бути проведені у строк досудового розслідування, а саме до 21.04.2025 року, а тому приходжу до висновку, що строк досудового розслідування слід продовжити. Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу на відсутність в матеріалах клопотання доказів щодо перепон у здійсненні частини зазначених у клопотанні слідчого слідчих та процесуальних дій раніше та приходить до переконання, що зазначені дії можуть бути проведені у значно коротші строки, ніж ті, про які зазначив слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, після чого можна буде прийняти процесуальне рішення у кримінальному провадженні з урахуванням вимог ст. 283 КПК України, а відтак приходить до висновку, що строк досудового розслідування слід продовжити до чотирьох місяців.

Слідчим доведена необхідність надання додаткового строку з метою отримання доказів, що свідчать про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення та можуть бути використані під час судового розгляду, допиту ОСОБА_4 , в якості підозрюваної у рамках вказаного кримінального; отримання висновку технічного звіту про результати обстеження ґрунтового покриву земельної ділянки; у встановленому ст. ст. 290 291 КПК України порядку надати доступ матеріалів кримінального провадження підозрюваній ОСОБА_4 , та її захиснику; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування порядку ст. 291, 293 КПК України.

Зазначені процесуальні та слідчі дії, які необхідно провести, мають суттєве значення для судового розгляду, оскільки спрямовані на здобуття доказів, які в подальшому дадуть змогу стороні обвинувачення, захисту та суду повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого злочину, правильно кваліфікувати дії підозрюваної, а відповідно прийняти законне, обґрунтоване кінцеве рішення. Завершити досудове розслідування без виконання вищезазначених слідчих, процесуальних дій не можливо, оскільки це призведе до невиконання завдань кримінально-процесуального законодавства, зокрема захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обставинами, які перешкоджали завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у тримісячний строк, є тривале проведення експертизи, перебування на лікуванні підозрюваної та вчинення іших необхідних процесуальних дій, які не могли бути завершені раніше з об`єктивних причин.

Також, продовження строків досудового розслідування зумовлено необхідністю виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваною та її захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті, для чого необхідний додатковий строк.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час завершити досудове розслідування неможливо.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження. Слідчий суддя вважає, що продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців буде достатнім для встановлення усіх обставин кримінального провадження та для закінчення усіх слідчих та процесуальних дій. Даного часу буде достатньо для завершення досудового розслідування. Таким чином, вимога про продовження строку досудового розслідування до пяти місяців, стороною обвинувачення не доведена.

При визначенні строку, на який належить продовжити досудове розслідування, слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення самостійно вирішує обсяг додаткових заходів, які, на їх думку, необхідно здійснити у кримінальному провадженні, що є їх дискрецією, а слідчий суддя контролює розумність строків, в які відповідні дії мають бути виконані, а також, врахувавши: позицію сторони захисту; тяжкість злочину; характер та обсяг процесуальних дій, які необхідно провести, розслідуючи кримінальне правопорушення, вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити частково та продовжити строк досудового розслідування до чотирьох місяців, який є достатнім для здійснення та завершення зазначених у клопотанні процесуальних дій і сприятиме проведенню досудового розслідування у розумні строки.

З урахуванням викладеного, враховуючи складність провадження, необхідність у проведенні низки процесуальних дій, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити частково та продовжити строк досудового розслідування до чотирьох місяців.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов висновку, що додатковий строк є необхідним для проведення необхідних слідчих і процесуальних дій, які не могли бути завершені раніше з об`єктивних причин та через специфіку вчиненого кримінального правопорушення.

Також, слідчий суддя відхиляє доводи захисника, стосовно того, що закінчення строків давності за кримінальним правопорушенням, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування, оскільки закінчення таких строків давності має своїм наслідком лише можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності чи від покарання, у визначеному КПК порядку.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Вищого антикорупційного суду від 17.04.2023 року у справі №991/3253/23.

З урахуванням викладеного, враховуючи складність провадження та необхідність проведення необхідних слідчих і процесуальних дій, які не могли бути завершені раніше з об`єктивних причин, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання слідчого задовольнити частково та продовжити строк досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 21 травня 2025 року.

Керуючись ст.ст.9,28,295-1,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000250, від 24.09.2021 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250, від 24.09.2021, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України задовольнити частково.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000250 внесене до ЄРДР 24.09.2021, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, до чотирьох місяців, тобто до 21.05.2025 року.

В решті вимог клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 22 квітня 2025 року о 08 год. 20 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1