У Х В А Л А

Іменем України

21.02.2025 року суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання провідного інспектора Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , яке погоджено з начальником вказаного відділу ОСОБА_6 , про вирішення питання для приведення судового рішення відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог закону, тобто на підставі ч.2 ст.74 КК України, -

встановив:

Інспектор Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням,яке погоджено з начальником вказаного відділу ОСОБА_6 .

За змістом подання, ініціатори просять вирішити питання про приведення судового рішення щодо засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог закону, тобто з підстав, передбачених ч.2 ст.74 КК України.

Згідно вироку Франківського районного суду м. Львова від 01.07.2022 року, ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до шести місяців арешту. Згідно з ухвалою від 27 липня 2022 з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 20221 року із застосуванням ч. 4 ст. 71 та ч. 1 ст. 72 КК України засудженому призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця) позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнаний виним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України яке вчинив за обставин, а саме перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину «Рукавичка», що по АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення майна (крадіжка), шляхом вільного доступу, вчинив злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України, чим завдав матеріальної шкоди на загальну суму 232 грн. 26 коп., що є меншою за суму ніж 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн..

В судовому засіданні прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 та представник філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 , кожен окремо, подання підтримали.

Особа, відносно якої розглядається подання - ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, представником заявника долучено довідку від 09.01.2025р. № 672 за підписом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , відповідно до якої, ОСОБА_7 , згідно із АІТС "Оберіг" призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи № 15/пн./2024р., заслухавши пояснення представника - ініціатора подання та висновки прокурора, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, грошова сума розміром у 17 грн. застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян у законах або інших нормативно-правових актах, з відповідним винятком.

Винятком є норми адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

У 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи збільшився до 3 028 грн. на місяць, тож сума соціальної пільги також збільшилась і становить 1 514 грн. (3 028 грн. ? 50% = 1 514 грн.).

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становило 3028 грн. Вказаний розмір залишився незмінним і на 2025 рік.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч.1ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Оскільки за змістом вироку сума викраденого в потерпілої сторони ОСОБА_9 майна, становить меншу за суму ніж 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн., то вказані дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 01.07.2022р. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 6 (шести місяців) арешту. На підставі частин 1 та 4 ст.71, ч.1 п.1 підпункту - а ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року до покарання за даним вироком, ухвалено вважати ОСОБА_7 засудженим за даним вироком до покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Отже встановлено, що за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України Струсу призначено покарання у вигляді 6 (ести) місяців арешту, а при сладанні покарань застосовано ст. 72 КК України, на підставі якої арешт переведено у позбавлення волі і остаточне покарання призначено у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

За вказаних обставин, ОСОБА_7 слід вважати засудженим за вироком Франківського районного суду м. Львова від 01.07.2022 до трьох років позбавлення волі, тобто виключити приєднане покарання за кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого Законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями статями 369, 372, 376,537 -539 КПК України, статтями 5 та 74 КК України, -

постановив:

Подання провідного інспектора Франківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , яке погоджено з начальником вказаного відділу ОСОБА_6 щодо вирішення питання про приведення судового рішення відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог закону, тобто з підстав, передбачених ч.2 ст.74 КК України - задоволити.

Привести вирок Франківського районного суду м. Львова від 01 липня 2022 року в частині призначення покарання засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України № 3342-ІХ "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань".

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Франківського районного суду м. Львова від 01 липня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000558 від 18.12.2021 за злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі звільнити від відбування покарання у вигляді 1 ( одного місяця) за даним вироком з підстав, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 06 жовтня 2021 року за злочин, передбачений ч.4 ст. 407 КК України, до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_10