Справа № 504/1138/19
Номер провадження 1-кп/504/172/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2025 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в с-ще Доброслав, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000097 від 21.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Анатолівка Березівського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, в останнє вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2023 року за ч.4 ст.185 КК України, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України на підставі ст. 70, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років та 1 місяць, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019 біля 16:30 години ОСОБА_4 , знаходячись біля автобусної зупинки по вул. Паустовського, що на території с. Красносілка, Лиманського району Одеської області, під стовпом освітлення помітив прозорий полімерний пакет з порошкоподібною речовиною жовто-білого кольору. Оглянувши вміст пакету та впевнившись на підставі характерного запаху та вигляду, що речовина є наркотичним засобом PVP, який він вживав раніше, у ОСОБА_4 виник умисел, на незаконне придбання для подальшого вживання та зберігання психотропної речовини PVP.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 діючи умисно, взяв вищевказаний полімерний пакет та поклав до правої кишені своєї куртки таким чином незаконно придбав особливо небезпечний психотропний засіб - PVP, масою у кількісному стані 0,216 г, та почав зберігати при собі для подальшого його вживання, без мети збуту, але в той же день біля 18:00 години шукаючи місце для вживання на території с. Красносілка Лиманського району Одеської області при перевірці документів був викритий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

В судовому засіданні, обвинувачений свою винуватість у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим стороною обвинувачення обставинам, вказав, що на цей час він працює, проте офіційно не працевлаштований, раніше вживав канабіс, подібного не буде повторювати, виховує сина, пообіцяв дружині не вживати наркотичних засобів. Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні проступку, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка передбачена ст. 66 КК України та пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, тобто діяння, що не становить значної суспільної небезпеки, проступком не заподіяно майнової і немайнової шкоди, потерпілі відсутні, обвинувачений висловив критичну оцінку вчиненого ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся. За даними досудової доповіді ризики вчинення повторного кримінального правопорушення є середніми. При цьому, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення будучи неодноразово судимим. Враховуючи викладене, суд вважає, що необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді обмеження волі у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є засудженим вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2023 року за ч.4 ст.185 КК України, ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років та 1 місяць. Кримінальне правопорушення, у цьому кримінальному провадженні вчинене до постановлення вищевказаного вироку Суворовського районного суду м. Одеси, а тому покарання обвинуваченому слід призначити з урахуванням правил ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складення призначених покарань. Крім того, з метою часткового складення покарань слід застосувати дію п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України у спосіб переведенням покарання у виді обмеження волі у більш суворе покарання.

Питання речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України шляхом часкового складення покарання за даним вироком та покарання призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2023 року, згідно правил п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 6 (шести) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбуття покарання за ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення в період з 27.05.2015 по 11.01.2016 включно та з 30.06.2023 по 28.05.2024 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі., у кримінальних провадженнях №0001041 від 27.02.2015 року, № 0000094 від 19 січня 2023 року, а також частково відбуте покарння за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальні витрати у розмірі 1114 (однієї тисячі ста чотирнадцяти гривень) грн. на користь держави.

Речовий доказ, а саме: полімерний пакет, в якому знаходиться сипуча речовина сірого кольору, що поміщений у сейф пакет №2553726 знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1