06.03.2025 Справа № 756/2337/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/2337/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні №0003138 від 04.10.2024, яка полягає у нерозгляді заяви від 16.02.2025,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 в порядку ст. 303 КПК України надійшла вищевказана скарга на бездіяльність прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні №0003138.

Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник ОСОБА_4 зазначає, що 16.02.2025 він подав до Оболонської окружної прокуратури м. Києва заяву від 16.02.2025 про надання витягу із ЄРДР у кримінальному провадженні №0003138 від 04.10.2024, однак станом на момент подання цієї скарги заява розглянута не була, а тому бездіяльність прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні №0003138 щодо цього факту оскаржено до Оболонського районного суду міста Києва.

Особа, яка звернулась зі скаргою, в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлена належним чином. При цьому, адвокат ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить задовольнити.

Уповноважений прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва у кримінальному провадженні №0003138 в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшла заява прокурора ОСОБА_5 , у якій остання просить проводити судовий розгляд за її відсутності, у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 цього Кодексу передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Як зазначено у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.04.2019 по справі №370/2316/18 (провадження №51-9929км18), за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003138 від 04.10.2024 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Оболонською окружною прокуратурою м. Києва.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством України на стадії досудового розслідування в рамках кримінального провадження законодавцем визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності, яка може бути оскаржена до слідчого судді на стадії досудового розслідування, що є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Завданням слідчого судді відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

У розумінні ст. 303 КПК України нездійснення процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, може вважатися протиправною бездіяльністю й оскаржуватися до суду лише у випадках, коли законний обов`язок службової особи щодо їх вчинення є безальтернативним і не передбачає дискреції як можливості вибору одного з кількох варіантів правомірної поведінки.

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано ст. 220 КПК України. Відповідно до цієї статті клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У цьому разі бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений ст. 220 КПК України термін слідчий, дізнавач, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні.

Відповідно до п. 1 глави 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 (далі Положення), до Реєстру вносяться відомості, у тому числі, про прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

Витяг з ЄРДР - це згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування (п. 2 глави 4 Положення).

Отже, витяг з ЄРДР не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує правові наслідки в кримінальному провадженні. Окрім як фіксації наявності факту здійснення досудового розслідування на виконання вимог ст. 214 КПК України.

Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.02.2021 у справі №754/7061/15 (провадження № 51-4584кмо18).

При дослідженні матеріалів судового провадження слідчим суддею встановлено, що 16.02.2025 адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , подав до Оболонської окружної прокуратури м. Києва заяву про надання витягу із ЄРДР у кримінальному провадженні №0003138 від 04.10.2024, тобто, вказана заява за своїм змістом не може вважатись клопотанням, поданим в порядку ст. 220 КПК України, оскільки не містить вимоги про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а є заявою (клопотанням) в розумінні ст. 3 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР «Про звернення громадян» як звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією України та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відтак, слідчий судді приходить до висновку, що в даному випадку предметом оскарження є спір щодо бездіяльності органу прокуратури, як суб`єкта владних повноважень, при здійсненні ним управлінських функцій (ненадання відповіді на заяву стосовно надання інформації про стан досудового розслідування кримінальних проваджень), і такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №823/1837/17 (К/9901/29293/18) (провадження №11-1461апп18), які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст. 13 Закону №1402-VIII.

З огляду на вказане, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та, перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, слідчий суддя, з огляду на відсутність доказів того, що сторона обмежена у доступі до матеріалів кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 221 КПК України, приходить до висновку про відсутність бездіяльності прокурора, яка може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, а відтак скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1-40, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1