УХВАЛА

25 лютого 2025року

м. Київ

справа № 569/641/25

провадження № 51 - 675 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у судовому засіданні подання голови Рівненського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000110 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3

ст. 27 - ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 209 КК, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

Подання надійшло до Верховного Суду для розгляду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Своє подання голова апеляційного суду мотивує тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до Рівненського міського суду Рівненської області з порушенням правил територіальної підсудності. Місцевим судом до початку судового розгляду було встановлено, що в обвинувальномуакті не зазначено місця вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3

ст. 332, ч. 3 ст. 362 та ч. 2 ст. 209 КК, і вказано лише місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК. Разом із тим, в обвинувальному акті є посилання на місця перетину державного кордону особами, які не мали на це право, а саме на території Яворівського, Сокальського районів Львівської області та території Володимирського району Волинської області. При цьому останній епізод злочинної діяльності було завершено 03 лютого 2024 року близько 21:48 у момент перетину кордону особою, яка не мала на це право,

в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краковець-Корчова», що розташований у Яворівському районі Львівської області,

на території, яка не відноситься до юрисдикції Рівненського міського суду Рівненської області. Тому просить направити це кримінальне провадження на розгляд до Яворівського районного суду Львівської області за місцем вчинення останнього епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3

ст. 332 КК.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили залишити подання без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення захисників, вивчивши матеріали провадження, дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося,

що воно надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд,

у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді в Рівненському міському суді, судовий розгляд у справі не розпочато.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358,

ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 209 КК, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 209 КК, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 362 та ч. 2

ст. 209 КК, відносяться до числа тяжких.

Зважаючи на вищу межу санкцій кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК є більш тяжким, по відношенню до ч. 2 ст. 209 та ч. 3 ст. 362 КК.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненими повторно, організованою групою, з корисливих мотивів.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК фактичні обставини кримінального правопорушення у обвинувальному акті викладаються так, як їх встановив прокурор. До фактичних обставин також відноситься і місце вчинення кримінального правопорушення. Перевірка достовірності цих фактичних обставин здійснюється судом під час судового розгляду.

З викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця, де саме обвинувачені, за версією органу досудового розслідування, вчинили організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керували такими діями і сприяли у їх вчиненні, про що також зазначено в поданні голови апеляційного суду.

При цьому посилання в обвинувальному акті на місце перетину державного кордону особами, які не мали на це право, про що зазначає в поданні голова апеляційного суду, не впливає на визначення територіальної підсудності кримінального провадження, оскільки усім обвинуваченим інкримінується саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, що повністю охоплюється положеннями ст. 332 КК, а не незаконне перетинання державного кордону України.

За приписами ч. 1 ст. 32 КПК у тому числі передбачено, що, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, то кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено СУ ГУНП в Рівненській області, обвинувальний акт у справі затверджений прокурором Рівненської обласної прокуратури у м. Рівне.

Таким чином, обвинувальний акт у кримінальному провадженні правильно був скерований прокурором для розгляду до Рівненського міського суду Рівненської області.

Окрім цього, зі змісту ухвали цього суду від 30 січня 2025 року вбачається, що

в підготовчому судовому засіданні судом було встановлено, що вказане кримінальне провадження підсудне цьому суду, і питання підсудності сторонами не оспорювалося.

З огляду на наведене підстав для задоволення подання голови Рівненського апеляційного суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 32, 34, 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні подання голови Рівненського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000110 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 209 КК, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3

ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 209 КК, ОСОБА_9 та

ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3

ст. 332 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3