У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000190 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 травня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 травня 2024 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання за: ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі

Ухвалено, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.

Ухвалено, на підставі ст. ст. 71, 72, ч. 3 ст. 78 КК України, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 червня 2022 року та, призначити обвинуваченому остаточно покарання у вигляді 6 років 3 місяців позбавлення волі.

Ухвалено, строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі за цим вироком обчислювати ОСОБА_5 з моменту його взяття під варту в порядку виконання вироку після набрання вироком законної сили.

Ухвалено, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 800 грн.

Ухвалено, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 5654,30 грн., задовольнити повністю та стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 5654,30 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні та розподілу процесуальних витрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить оскаржуваний вирок змінити, пом`якшити покарання за ч. 1 ст. 357 КК України до 2 років обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України - до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.71, 72, ч. 3 ст. 78 КК України, остаточно визначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.06.2022 р. та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років та 1 місяця позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вказує на те , що зазначений вирок є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки розмір призначеного йому покарання є явно несправедливим через суворість, що, відповідно до приписів ч. 2 ст. 409 КПК України, тягне за собою зміну судового рішення.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, винуватості та правової кваліфікації діяння, ОСОБА_5 вважає, що місцевий суд приділив недостатню увагу обставинам, які характеризують його особу, обтяжують та пом`якшують покарання, не врахував інші значущі для справи обставини, що призвело до ухвалення явно несправедливого і незаконного судового рішення.

Наголошує, що судом належним чином не було враховано те, що він повністю визнав свою вину за всіма інкримінованими епізодами, щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував потерпілим заподіяні збитки і те, що за місцем свого мешкання характеризується з позитивної сторони, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, сім?ю, матір похилого віку, яка являється інвалідом та потребує сторонньої допомоги.

Апелянт вважає, що окреслені обставини свідчать про наявність підстав для призначення йому покарання на рівні мінімальної межі санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України (5 років позбавлення волі), й часткового приєднання до нього невідбутої частини покарання за попереднім вироком саме в мінімальній пропорції (1 місяця позбавлення волі), однак суд, в порушення ст. 370 КПК України, цього не зробив, призначивши явно несправедливе через суворість покарання, що не відповідає особі та тяжкості кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

23.02.2023 р. більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував з дозволу господарки ОСОБА_8 в приміщенні житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Знаходячись в одній з житлових кімнат вказаного будинку, користуючись відсутністю ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , переслідуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, взяв гаманець ОСОБА_8 , в якому побачив пластикову банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на привласнення офіційних документів, а саме зазначеної банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», що належить ОСОБА_8 , який супроводжувався корисливим мотивом. Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи те, що банківська картка належить ОСОБА_8 , діючи умисно, обвинувачений привласнив вказану картку, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, позбавивши таким чином ОСОБА_8 , можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, 23.02.2023 р., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував у своєї знайомої ОСОБА_8 на території буд. № 35 по вул. Козацькій в м. Вознесенськ Миколаївської області. В подальшому, знаючи, що на картці АТ КБ «ПриватБанку», яка оформлена на ОСОБА_8 , знаходяться грошові кошти та знаючи пін-код від вказаної картки, так як напередодні з даної картки знімав грошові кошти, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , оформлену на ОСОБА_8 . Продовжуючи реалізовувати свій корисливий умисел з метою незаконного збагачення ОСОБА_5 направився до банкомату. розташованого в АДРЕСА_3 , де, вставивши картку до банкомату, повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 800 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

На початку квітня 2023 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 перебував на території подвір`я буд. АДРЕСА_4 , за місцем свого тимчасового проживання, повторно, таємно викрав з колодязя водяний насос «БЦ» вартістю 1 100 грн., належний ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_5 з викраденим майном залишив місце злочину, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на вказану суму.

Будучи обізнаним про те, що в країні оголошено воєнний стан, в період з 06.00 по 08.00 годин 16.04.2023 р., більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 прибув до домоволодіння, що перебуває в користуванні ОСОБА_10 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Там у обвинуваченого виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого ОСОБА_5 , діючи повторно, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_11 : мобільний телефон марки «ZTE Blade L9» вартістю 1400 грн., розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1550 грн.

29.01.2024 р. у вечірній час, більш точний час не встановлено, ОСОБА_5 прибув до магазину «Родзинка», що знаходиться за адресою Миколаївська область, м. Вознесенськ, пров. Гречаного, 9, де зустрів свого знайомого ОСОБА_12 . Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_12 неподалік магазину «Родзинка» почали розпивати спиртні напої, в ході чого ОСОБА_12 заснув на землі та поряд з ним знаходився мобільний телефон марки «Хіаоmі», який перебував у його користуванні та належав на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_5 повторно таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» вартістю 5529,30 грн. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 5654,30 грн.

Потерпіла ОСОБА_7 подала цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у розмірі 5654,30 грн., що становить вартість викраденого майна, який вона просила розглянути в її відсутності.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив закрити кримінальне провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Відповідно до копії актового запису про смерть № 998 від 19 листопада 2024 року, виданого Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає, що кримінальне провадження № 0000190 відносно ОСОБА_5 підлягає закриттю у зв`язку із смертю обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404, 405, 407, 417, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з його смертю.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3