Справа № 686/1831/25
Провадження № 1-кс/686/816/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гориця Славутського району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, з середньою освітою, працюючого на посаді адміністратора ТОВ «Агромад 2016», раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у кримінальному провадженні № 0000091,

встановив:

22 січня 2025 року старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, яке погоджено прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України. В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України, який є тяжкими злочином, та існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо його задоволення, посилаючись на недоведеність наявних ризиків і просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження, прихожу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 20 січня 2025 року близько 18 год., у темну пору доби, без опадів, водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах населеного пункту с. Ганнопіль Шепетівського району Хмельницької області в напрямку від м. Славута до с. Берездів Шепетівського району Хмельницької області, рухався зі швидкістю приблизно 100 км/год., де максимальна швидкість руху транспортних засобів дозволена не більше ніж 50 км/год., чим грубо порушив вимоги пункту 2.9. (а), 12.4. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі по тексту - Правил).

Проїжджаючи вказану ділянку дороги, навпроти будинку № 74 по вул. Корецька с. Ганнопіль Шепетівського району Хмельницької області, ОСОБА_6 , в порушення вимог п. 2.3 (б),12.1, Правил, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не врахував рух в межах населеного пункту, темну пору доби, відсутність освітлення дороги, що значно погіршувало видимість в напрямку його руху, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, маючи об`єктивну можливість виявити на проїзній частині в межах своєї смуги руху перешкоду у вигляді пішохода ОСОБА_7 , в порушення вимог пункту 12.3 Правил, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого, не застосовуючи гальмування, допустив наїзд вказаним автомобілем на пішохода ОСОБА_7 .

Після вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 , продовжуючи керування автомобілем, не зупиняючись, залишив місце події.

Внаслідок вчинення ОСОБА_6 даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці події.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 12.4 Правил, зміст яких полягає в наступному:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

п. 12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 12.4 Правил, на думку органу досудового розслідування, знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричинення смерті потерпілого ОСОБА_7 .

Крім цього, 20 січня 2025 року, близько 18 год., водій ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснював керування автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах населеного пункту с. Ганнопіль Шепетівського району Хмельницької області в напрямку від м. Славута до с. Берездів Шепетівського району Хмельницької області, рухався зі швидкістю приблизно 100 км/год., де максимальна швидкість руху транспортних засобів обмежена не більше ніж 50 км/год., в порушення пунктів 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 12.4 Правил, допустив наїзд вказаним автомобілем на пішохода ОСОБА_7 .

Далі ОСОБА_6 відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що в результаті його дій, а саме дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог п. 2.10 (а, г, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_7 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив самостійних заходів для доставлення потерпілого до лікувального закладу та не вжив будь-яких інших заходів, необхідних для відведення небезпеки, що загрожувала життю потерпілого, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди та залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_7 , який перебував у небезпечному для життя, безпорадному стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження.

Своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.10 (а, г, д) Правил та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зміст яких полягає в наступному:

п. 2.10 - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» - учасники дорожнього руху зобов`язані надавати необхідну домедичну доп омогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

20.01.2025 за даним фактом розпочато досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 2861 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000091.

20.01.2025 о 23 год. 15 хв. ОСОБА_6 згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано та складено протокол про затримання.

21.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 2861 КК України.

В обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного правопорушення надано до клопотання наступні докази, зібрані під час досудового розслідування:

-протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2025, у якому зафіксована слідова інформація про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та кінцеве розташування транспортного засобу та трупа ОСОБА_7 відносно елементів дороги на місці пригоди;

-план-схема до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.01.2025;

-протокол затримання ОСОБА_6 від 21.01.2024;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 21.01.2025 водія автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повідомив про обставини ДТП;

-висновок медичного огляду від 20.01.2024, згідно якого ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.01.2025 пасажира автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка повідомила про обставини дорожньо-транспортної пригоди;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.01.2025, який повідомив про обставини дорожньо-транспортної пригоди;

-іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, а тому, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у разі доведення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, однак притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (рішення суду ще не набрало законної сили), слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 181 680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

А тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 14 березня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками, іншими особами, які мають відношення до вказаної дорожньо-транспортної пригоди;

- здати на зберігання до ГУ ДМС у м. Хмельницькому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 14 березня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 22 січня 2025 року о 17-00 годині.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1