Провадження № 1-в/202/64/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про приведення вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року, ухваленого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.185 КК України, у відповідність до діючого законодавства,

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду міста Дніпропетровська надійшло подання начальника Індустріального районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про вирішення питання про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства, ухваленого 08 вересня 2023 рокуІндустріальним районним судом міста Дніпропетровська, яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим за ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання за ст.69,ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк тривалістю 2 (два) роки.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 р. №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зазначеним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.ст.185,190,191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Таким чином, якщо сума спричинених збитків на момент вчинення правопорушення у 2024 році складала 3028 грн, у 2023 -2684 грн, у 2022 - 2481 грн, у 2021 році - 2270 грн, у 2020 році - 2102 грн., така особа підпадає під дію ч.2 ст.74 КК України та підлягає звільненню від призначеного покарання.

Відповідно до вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року, ОСОБА_4 15.07.2023 своїм діянням спричинив матеріальну шкоду в розмірі 491,53 грн., що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян за 2023 рік.

Крім того, відповідно до вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року ОСОБА_4 було призначено покарання із застосуваннямч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року, більш суворим, призначеним вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року.

Відповідно до вироку Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року ОСОБА_4 22.07.2023 своїм діянням спричинив матеріальну шкоду в розмірі 1156,40 грн., що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян за 2023 рік.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи викладене, просив розглянути питання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року на підставі ч.2 ст.74 КК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить таких висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст.537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті57, частини першої статті58, частини першої статті62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ,стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 становило 2684 грн. з урахуванням ст.7 ЗУ «Про державний бюджет» на 2023 рік».

Судом встановлено, що вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання за ст.69,ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк тривалістю 2 (два) роки.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1ст.5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 по справі №278/1566/21.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України.

За таких обставин, подання органу пробації є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.369-372,537,539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року, за ст.69,ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк тривалістю 2 (два) роки, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1