Справа №949/175/25
Провадження №1-кс/949/81/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2025 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника володільця майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, по матеріалах досудового розслідування №0000031, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Володілець майна ОСОБА_5 звернувся до суду клопотання, у якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчої судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 січня 2025 року у справі №949/175/25 на трактор марки «DONGFENG 244DHL», номер шасі НОМЕР_1 , з причепом кустарного виробництва, володільцем якого є ОСОБА_5 , адреса проживання якого АДРЕСА_1 та зобов`язати слідчого СВ ВП №1 Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000031 від 21 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, повернути трактор DONGFENG 244DHL, номер шасі НОМЕР_1 , з причепом кустарного виробництва, його володільцю ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтовує тим, що 20 січня 2025 року поблизу с. Мочулище Сарненського району Рівненської області було виявлено, що він перевозив трактором марки «DONGFENG 244DHL», номер шасі НОМЕР_1 деревину породи «сосна», яка знаходилася на причепі кустарного виробництва.

Того ж дня, під час огляд місця події було виявлено та вилучено: трактор марки «Dongfeng 244DНL» номер шасі НОМЕР_1 з причепом кустарного виробництва із деревиною породи сосна об`ємом 3 кубічні метри, яка знаходилась на даному причепі, котрі поміщено на територію ВП №1 Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області.

За даним фактом 21 січня 2025 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000031 за попередньою правовою кваліфікацію, передбаченою ч.1 ст.246 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 23 січня 2025 року у справі №949/175/25 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на належний йому трактор марки «DONGFENG 244DHL», номер шасі НОМЕР_1 , причеп кустарного виробництва, деревину породи сосна об`ємом 3 кубічних метри, яка знаходиться на даному причепі, із забороною їх відчуження, розпорядження чи користування до проведення всіх необхідних слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

Вказує, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні із арештованим трактором та причепом кустарного виробництва, були проведені необхідні слідчі дії зокрема: 20 січня 2025 року проведено огляд місця події, згідно якого на причепі трактора виявлено деревину породи «сосна», об`ємом три кубічних метри, що ніким не оспорюється. При цьому, необхідності у призначенні органом досудового розслідування будь-яких судових експертиз або проведенні додаткових слідчих дій з використанням трактора та причепа кустарного виробництва, на даний час немає. Також звертає увагу, що за необхідності, сторона обвинувачення за час поки накладено арешт, мала можливість додатково оглянути трактор з причепом, а також вчинити інші слідчі, процесуальні дії, після чого потреба у збереженні такого майна відпала б. Заявник є володільцем арештованого майна, з моменту вилучення якого, він позбавлений можливості користуватися трактором з причепом, у зв`язку з чим змушений нести додаткові витрати, адже вони є для нього одним із засобів забезпечення нормального існування його сім`ї, до складу якої входять дружина, двоє малолітніх дітей та матір, яка є особою з інвалідністю 2 групи. Крім того, заявнику повідомлення про підозру у рамках кримінального провадження не повідомлялось. Вказує, що у зв`язку з проведенням необхідних слідчих дій з використанням трактора марки «DONGFENG 244DHL», номер шасі НОМЕР_1 , з причепом кустарного виробництва, завдання та мета застосування арешту майна досягнуті, тому таке втручання у здійснення права власності особи, вже не відповідає потребам досудового розслідування. Крім того, арештований трактор з причепом кустарного виробництва, тривалий час зберігається на території ВП №1 Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області в неналежних умовах, під відкритим небом та під дією природних явищ, що породжує його корозію та в цілому призводить до псування і нищення, що в сукупності не забезпечує його схоронності як речового доказу та відповідно нівелює завдання арешту майна. Звертає увагу, що у відповідності до санкції за ч.1 ст.246 КК України, арештований трактор з причепом кустарного виробництва не підлягає спеціальній конфіскації, що також вказує на відсутність підстав для арешту. Таким чином, оскільки визначена в ухвалі слідчої судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 січня 2025 року мета та завдання досягнуті, просить скасувати накладений арешт та передати йому на відповідальне зберігання трактор марки «DONGFENG 244DHL», номер шасі НОМЕР_1 , з причепом кустарного виробництва.

В судовому засіданні представник володільця майна - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задоволити із наведених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки підстави, що слугували для накладення арешту на майно досі тривають. Досі очікується відповідь з лісгоспу щодо місць виявлення незаконних порубок лісу, що могли відбуватися 20 січня 2025 року. Також відсутня будь-яка документація на деревину, що перевозилась. Досудове розслідування даного кримінального провадження триває, в ході якого проводяться необхідні слідчі, розшукові дії, у тому числі з використанням вилученого майна. Крім того, кримінальне провадження кваліфіковано за ч.1 ст.246 КК України, відтак в подальшому може бути застосована спеціальна конфіскація на трактор марки «DONGFENG 244DHL», яким заявник перевозив незаконно зрубану деревину. З цих підстав вважає, що клопотання є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника володільця майна - адвоката ОСОБА_4 та прокурора, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим суддею встановлено, що 20 січня 2025 року надійшло повідомлення інженера з охорони і захисту лісу ОСОБА_6 , про те, що поблизу с. Мочулище Сарненського району Рівненської області, було виявлено невстановлених осіб, які незаконно перевозили деревину породи сосна, об`ємом близько 3 метрів кубічних на причепі кустарного виробництва, що був приєднаний до трактора марки «Dongfeng» не зареєстрованого у встановленому законом порядку. За даним фактом 21 січня 2025 року було розпочате кримінальне провадження, яке було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 січня 2025 року накладено арешт на трактор марки «Dongfeng 244DНL» номер шасі НОМЕР_1 , причеп кустарного виробництва, деревину породи сосна об`ємом 3 кубічні метри, яка знаходиться у даному причепі, із забороною їх відчуження, розпорядження та користування до проведення всіх необхідних слідчих дій у даному кримінальному провадженні (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що необхідністю для накладення арешту на майно, слугувала необхідність збереження речових доказів, оскільки вилучене майно може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та в майбутньому може бути використане для доведення вини осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 3. 4 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Слідчим суддею встановлено, що арештоване майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, яке відповідало критеріям ст. 98 КПК України та є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України. Питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, що передбачено п. 9 ст. 100 КПК України. На даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, у зв`язку з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Зважаючи, що на даний час досудове розслідування даного кримінального провадження триває, в ході якого не проведено усі необхідні слідчі, розшукові дії, у тому числі з використанням вилученого майна, а арештоване майно містить інформацію, яка може бути використана, як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, підстави та потреба у застосуванні арешту цього майна, який був застосований з дотриманням вимог КПК України та з метою збереження речових доказів на час розгляду клопотання ще не відпала. Тому, оскільки у клопотанні не наведено жодного суттєвого аргументу та не доведено обставин, що на теперішній час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а також, що до арештованого трактора може бути застосовано спеціальну конфіскацію, а скасування арешту вказаного майна може призвести до втрати доказів у кримінальному провадженні, що унеможливить проведення необхідних додаткових слідчих дій, підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання володільця майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, по матеріалах досудового розслідування №0000031, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено о 16-30 год. 27 лютого 2025 року.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області ОСОБА_1