Справа №523/1861/25
Провадження №1-кс/523/489/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0001702 від 01.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2024 на адресу ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення з Управління міграційної поліції в Одеській області про те, що на території Пересипського району м. Одеси відбувається вербування осіб жіночої статі віком від 18 до 25 років, для подальшого втягнення в зайняття проституцією, а саме надання інтимних послуг за грошову винагороду.

За даним фактом 01.11.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001702 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження в порядку ст. 40 КПК України надано доручення УМП ГУНП в Одеській області про проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, на виконання доручення слідчого отримано матеріали Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області, відповідно до яких було встановлено, що група осіб у м. Одесі займаються організацією діяльності місць розпусти. Набір жінок здійснюється із числа повій, які працюють або працювали самостійно, мотивуючи їх більш стабільним та безпечнішим заробітком. Організаторами з метою конспірації своєї діяльності орендуються однокімнатні або двокімнатні квартири у кожній з яких працюють одна-дві повії. На даний час відомо про дві орендовані квартири, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та підвальне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з цим організаторкою даної незаконної діяльності передбачена послуга надання інтимних послуг на виїзді у відповідні готелі або квартири. Рекламні оголошення з пропозицією надання послуг інтимного характеру розміщуються у відповідних «Telegram» каналах. Від імені повій ведуться переписки із потенційними клієнтами більш ніж з 10 рекламних акаунтів.

Відповідно до отриманих матеріалів співробітників Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області було встановлено, що організатором даної незаконної діяльності пов`язаної із надання сексуальних послуг є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 має у користуванні транспортний засіб марки «HYUNDAI SANTA FE» в кузові білого кольору з державним номером реєстрації НОМЕР_1 , а співучасником ОСОБА_4 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , який займається підшукуванням місця надання інтимних послуг.

У зв`язку з чим, 14.02.2025 на підставі ухвал слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 06.02.2025, справа № 523/1861/24, провадження № 1-кс/523/358/25 проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_5 , в результаті якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «POCO MIUI GLOBAL12.0.2», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1.підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2.призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3.є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4.одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майні вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішує питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до су, клопотанням про арешт майна. Відповідно до ч. 3 ст. 64-2 КПК України, особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частин стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питанню арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосується арешту майна, та отримує їх копії у випадку порядку, встановленому ним Кодексом.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових - доказі кримінальному провадженні.

Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та poзмір підозр вважати, що тимчасово вилучені речі можуть містити сліди злочин також інші відомості, які в подальшому можуть мати доказове значення досудового розслідування.

Враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження вбачає- наявність достатніх підстав вважати, що виявлені та тимчасово вилучені в обшуку, можуть містити сліди злочину, а також інші відомості, що мають суті значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні фіксації слідів злочину і іншої інформації, що в подальшому може мати доказ значення для даного досудового розслідування та необхідні для проведення подальшого досудового розслідування відповідних експертних досліджень, його вилучення існує реальна загроза зміни, або знищення слідової інформації яка в подальшому може бути використана як доказ, необхідно накласти арешт тимчасово вилучене майно, на підставі чого суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна в матеріалах кримінального провадження за № 0001702 від 01.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, - задовольнити.

накласти арешт на тимчасово вилучене майно 14.02.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_5 а саме:

- мобільний телефон марки «POCO MIUI GLOBAL12.0.2», IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2 НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1