ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 640/758/19 Номер провадження 11-кп/814/959/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №000290 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2021,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Шуртанг Ісфаринського району, Ленінабадської області, Республіки Таджикистан, громадянина Республіки Таджикистан, одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. З ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України на 10 років позбавлення волі, звільненого 12.06.2014 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05.06.2014,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 332 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією усього його майна.

Зараховано у строк покарання період попереднього ув?язнення з 19.07.2018 по 06.08.2018.

Ухвалено рахувати строк покарання з моменту затримання.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та застави.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

На початку 2018 року, ОСОБА_8 з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, маючи умисел на організацію незаконного переправлення іноземців через державний кордон України з території Російської Федерації та в подальшому до країн ЄС або з метою подальшого перебування на території України, розуміючи порядок перетину державного кордону країни іноземцями, а також порядок та термін перебування на території України, приблизно в 20-х числах квітня 2018 року (точна дата та час не встановлена), з невстановленими особами організував незаконне переправлення через державний кордон України з території Російської Федерації громадян В`єтнаму ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Після чого, приблизно 25 квітня 2018 року, близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_8 , згідно з єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, перебуваючи в місті Куп`янськ Харківської області, познайомився зі ОСОБА_12 , який не був усвідомлений про злочинні наміри ОСОБА_8 та якому останній за грошову винагороду запропонував на належному ОСОБА_12 автомобілі направитись в с. Куземівка Сватівського районну Луганської області з метою забрати його знайомих. По прибуттю до вищезазначеного місця ОСОБА_12 та ОСОБА_8 зустріли громадян ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яких за проханням ОСОБА_8 , оминаючи блок пости, ОСОБА_12 доставив до міста Харкова, після чого громадяни ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_14 перебували за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, ОСОБА_8 попросив свого знайомого таксиста ОСОБА_15 , який не був усвідомлений про злочинні наміри ОСОБА_8 , за грошову винагороду доставити на автомобілі ОСОБА_15 «Opel Astra», д.н.з НОМЕР_1 , громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_14 , до автовокзалу, розташованого за адресою: буд. 22, проспект Гагаріна, м. Харків з метою переправлення вищезазначених громадян В`єтнаму до м. Одеси, де посадив їх о 15 год. 29.04.2018 на автобус марки «SETRA», д.н.з НОМЕР_2 , сполученням «Харків-Одеса», після чого по прибуттю громадян в м. Одеса їх затримали працівники поліції.

Далі, ОСОБА_8 розуміючи переваги здійснення вказаної злочинної діяльності у складі організованої групи, створив та очолив таку групу, до складу якої увійшли ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також інші невстановлені особи, мешканці як держави Україна так і Російської Федерації.

Так, на початку 2018 року ОСОБА_8 , який має велике коло знайомих серед іноземних громадян, запропонував ОСОБА_16 з метою незаконного збагачення займатися організацією незаконного переправлення іноземців через державний кордон України з території Російської Федерації, при цьому основна функція ОСОБА_8 полягала в здійсненні пошуку осіб серед іноземців для незаконного їх переправлення через державний кордон України з території Російської Федерації, а ОСОБА_16 на автомобілі BA3-21063, державний номерний знак НОМЕР_3 , повинен доправляти іноземців, які вже потрапили на територію України, до міста Харкова.

Крім того, з цією метою на початку 2018 року ОСОБА_8 , розуміючи, що його знайомий ОСОБА_17 є мешканцем Троїцького району Луганської області, знає особливості місцевості, орієнтується у розміщенні місцевих пунктів пропуску, розкладі чергувань змінних нарядів Державної прикордонної служби України (далі ДПСУ) у зазначеному районі, запропонував останньому з метою незаконного збагачення займатися організацією переправлення іноземців через державний кордон України з території Російської Федерації. При цьому основна функція ОСОБА_17 полягала в здійсненні перевірки місцевості в безпосередній близькості від лінії державного кордону України на предмет наявності сторонніх осіб або нарядів ДПСУ та усуненні переш переправлення осіб через державний кордон України з території Російської Федерації, усвідомлюючи єдиний намір групи, який полягав в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_17 на пропозицію вчиняти злочини у складі організованої групи з ОСОБА_8 , ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами погодився.

Грошові кошти, отримані в результаті організації незаконного переправлення іноземців через державний кордон України, ОСОБА_8 на власний розсуд розподіляв між членами організованої групи, шляхом безпосередньої передачі готівкових коштів ОСОБА_16 або перерахування на банківську картку ОСОБА_17 у сумі 45 000 гривен.

Згідно з розробленим та схваленим усіма учасниками організованої групи планом злочинної діяльності ОСОБА_8 через невстановлених осіб, мешканців Російської Федерації, підшукував осіб, яким необхідно потрапити з території Російської Федерації до країн ЄС транзитом через територію України. Грошові кошти за організацію незаконного перетину державного кордону України отримував особисто ОСОБА_8 та повідомляв місце та час, у який необхідно доставити осіб до лінії державного кордону України для організації їх незаконного переправлення через державний кордон України з території Російської Федерації. Далі, по прибуттю іноземців до заздалегідь обумовленого місця, ОСОБА_17 безпосередньо та за допомогою невстановлених осіб зустрічав іноземців з території Російської Федерації та доставляв до населеного пункту на території України, після чого утримував у невстановленому місці для подальшої передачі до міста Харкова, після чого згідно з узгодженим планом ОСОБА_16 особисто на автомобілі ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_3 , доставляв іноземців до міста Харкова, оминаючи стаціонарні пункти пропуску.

Далі, у травні 2018 року ОСОБА_8 , будучи організатором організованої групи, діючи з корисливих мотивів, домовився з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими невстановленими особами, мешканцями Російської Федерації, про організацію незаконного переправлення через державний кордон України з території Російської Федерації громадян ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

14.05.2018 близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_17 , разом з іншим невстановленими особами, та з корисливих мотивів, згідно з єдиним планом та з розподілом функцій учасників організованої групи, спрямованих на досягнення кінцевої мети цього плану незаконного переправлення вищевказаних громадян Сомалі через державний кордон країни з території Російської Федерації, знаючи особливості місцевості, орієнтуючись у розміщенні місцевих пунктів пропуску та розкладі чергувань змінних нарядів ДПС України у значеному районі, а саме на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Луганського прикордонного закону, реалізували спільний умисел усіх учасників організованої групи, зустріли громадян ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України привели їх до невстановленого будинку, розташованому в Міловському районі, Луганської області, де останні перебували до 16.05.2018.

Після чого, 16.05.2018 приблизно о 05 год. 30 хв., невстановлена особа доставила вищевказаних громадян Сомалі та громадян ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (які також були незаконно переправлені на територію України 14.05.2018 в період часу з 15 до 19 год. до населеного пункту Нижня Одуванка, Луганської області), де передала їх ОСОБА_16 , який прибув в обумовлене місце, точне місце не встановлено, та діючи з корисливих спонукань, згідно з єдиним планом та розподілом функцій учасників організованої групи, ОСОБА_16 на автомобілі ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_3 , оминаючи стаціонарні пости поліції, доставив вищезазначених осіб до будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 .

За результатами незаконного переправлення іноземців ОСОБА_8 особисто розрахувався за здійснення протиправної діяльності з ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , шляхом здійснення грошового переказу з використанням картки «Приват Банк» ОСОБА_17 у сумі 45 000 грн.шляхом передачі грошових коштів у невстановленій досудовим розслідуванням сумі.

У подальшому троє громадян ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та громадянин Афганістану - Раз ОСОБА_23 були доставлені до м. Києва, де 17.05.2018 затримані працівниками ДПСУ та ДМСУ, громадянин Афганистану - ОСОБА_22 доставлений до м. Одеса, де 19.05.2018 затриманий працівниками НП ГУНП в Одеській області та ДМСУ.

Крім того, у травні 2018 року ОСОБА_8 , повторно, з корисливих мотивів, домовився з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими невстановленими особами - мешканцями Російської Федерації про організацію незаконного переправлення через державний кордон України з території Російської Федерації громадян ОСОБА_21 та ОСОБА_24

14.05.2018 в період часу з 15 до 19 год. ОСОБА_17 разом з іншими невстановленими особами, умисно, знаючи особливості місцевості, орієнтуючись у розміщенні місцевих пунктів пропуску та розкладі чергувань змінних нарядів ДПС України у зазначеному районі, і саме на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ІНФОРМАЦІЯ_11 , реалізуючи спільний умисел всіх учасників організованої групи, зустріли двох громадян ОСОБА_21 та ОСОБА_22 та в обхід встановлених пунктів пропуск) через державний кордон України привели їх до невстановленого будинку, розташованого в Міловському районі Луганської області, де останні перебували до 16.05.2018.

У подальшому, 16.05.2018 близько 05 год. 30 хв., невстановлена особа доставила громадян Афганістану - Раз ОСОБА_23 , ОСОБА_22 та трьох громадян ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 (які також незаконно переправлені на територію України 14.05.2018 о 02 год. 30 хв.) до населеного пункту Нижня Одуванка Луганської області, де передала їх ОСОБА_16 , який прибув в обумовлене місце, точне місце в ході досудового розслідування не встановлено на автомобілі BA3-21063, державний номерний знак НОМЕР_4 та оминаючи стаціонарні пости поліції, доставив вищезазначених осіб до будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_8 .

За результатами незаконного переправлення іноземців ОСОБА_8 особисто розрахувався за здійснення протиправної діяльності з ОСОБА_17 та ОСОБА_16 шляхом здійснення грошового переказу з використанням картки «Приват Банк» ОСОБА_17 у сумі 45 000 грн.. а ОСОБА_16 шляхом передачі грошових купюр особисто у невстановленій досудовим розслідуванням сумі.

У подальшому троє громадян ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та громадянин ОСОБА_21 були доставлені до м. Києва, де 17.05.2018 затримані працівниками ДПСУ та ДМСУ, а громадянин ОСОБА_25 доставлений до м. Одеса, де 19.05.2018 затриманий працівниками ГУНП в Одеській області та ДМСУ.

Крім того, в 20-х числах травня 2018 року, точна дата не встановлена, ОСОБА_8 , повторно, з корисливих мотивів, домовився з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими невстановленими особами - мешканцями Російської Федерації про організацію незаконного переправлення через державний кордон України з території Російської Федерації громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_26 , громадян Республіки Афганістан ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , її малолітньої дитини - ОСОБА_29 та ОСОБА_30 .

22.05.2018 близько 02 год. ОСОБА_17 , разом з іншим невстановленими особами, умисно, знаючи особливості місцевості, орієнтуючись у розміщенні місцевих пунктів пропуску та розкладі чергувань змінних нарядів ДПС України у зазначеному районі, а саме на ділянці відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Луганського прикордонного закону на напрямку с. Касьянівка (Російська Федерація) - с. Олексіївна (Україна), зустрів громадянку В`єтнаму Нго Тхі Ту, громадян Республіки Афганістан ОСОБА_27 , ОСОБА_28 з її малолітньою дитиною ОСОБА_29 та ОСОБА_31 , та в обхід встановлених пунктів пропуску через державний кордон України привів їх на територію України, де громадянка В`єтнаму ОСОБА_26 , громадяни Республіки Афганістан ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 від нього відстали, та були затримані працівниками прикордонної служби, в свою чергу, ОСОБА_17 перемістив малолітню дитину ОСОБА_28 - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , до населеного пункту Нижня Одуванка, де в обумовленому місці, яке в ході удового розслідування не встановлено передав її ОСОБА_16 та знайомій ОСОБА_32 , яка не була обізнана про злочинні наміри вказаної організованої групи та була залучена для транспортування дитини.

Після цього, 22.05.2018, точний час не встановлений, в ході виконання єдиного злочинного плану організованої групи, ОСОБА_16 на автомобілі ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_3 , разом з ОСОБА_33 доставив малолітню дитину ОСОБА_28 - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , до будинку АДРЕСА_2 , де передав дитину ОСОБА_8 .

Далі, 25.05.2018 ОСОБА_8 , розуміючи, що батьки ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , затримані працівниками правоохоронних органів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, попрохав свого знайомого, який працює таксистом - ОСОБА_15 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_8 , за грошову винагороду доставити на автомобілі ОСОБА_15 "Opel Astra", державний номерний знак НОМЕР_5 , малолітню дитину ОСОБА_28 - ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_13 , до м.Одеса для передачі невстановленій особі, при цьому з метою транспортування дитини ОСОБА_16 за грошову винагороду знову залучив свою знайому ОСОБА_34 , після чого 26.05.2018 приблизно о 04 год. 00 хв. малолітня дитина ОСОБА_28 - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , була доставлена до м. Одеса та передана невстановленій особі.

Крім того, у липні 2018 року (точна дата та час не встановлено) ОСОБА_8 повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з невстановленими особами, організував незаконне переправлення через державний кордон України з території Російської Федерації громадян Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_35 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_36 ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_37 ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_38 ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_39 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_40 ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_41 ІНФОРМАЦІЯ_17 , ОСОБА_42 ІНФОРМАЦІЯ_17 , яких невстановлені особи на невстановленому транспорті доставили 16.07.2018 в квартиру АДРЕСА_3 , яка була орендована для їх переховування з метою подальшого переправлення до місця призначення.

18.07.2018 о 15 год. 55 хв. чотири громадяни Народної Республіки Бангладеш були виявлені працівниками поліції ГУНП в Харківській області у дворі будинку АДРЕСА_4 , яких ОСОБА_8 намагався перемістити до м. Києва.

У подальшому у той же день 18.07.2018 в період з 17 год. 23 хв. до 17 год. 51 хв. в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 були виявлені чотири громадяни Народної Республіки Бангладеш, які незаконно ОСОБА_8 були переправлені через державний кордон України.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та займатися певною діяльністю строком на 3 роки, з конфіскацією всього його майна.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що суд при призначенні покарання не в повному обсязі врахував, що ОСОБА_8 під час досудового розслідування не визнав своєї вини, вчинив ряд злочинів у складі організованої групи, характер вчинених діянь та особу обвинуваченого, який раніше судимий.

Також суд при призначенні покарання врахував дані про особу обвинуваченого та наявність на його утриманні малолітніх дітей, проте не вказав, які саме обставини пом?якшують покарання.

Також, у порушення вимог ст.100, п.2 ч.4 ст.374 КПК України судом у вироку не визначено долю речових доказів.

Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить вирок змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим через суворість та ухвалити рішення, яким призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд призначаючи йому покарання, не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків протиправних діянь, особу обвинуваченого, який бажає стати на шлях виправлення, одружений, має на триманні непрацюючу дружину та малолітніх дітей, одна з яких тяжко хвора, позитивно характеризується, а також обставини, що пом?якшують покарання, а саме - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої обвинуваченим апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК україни, ніким із учасників провадження не оспорюється, докази стосовно фактичних обставин кримінального провадження місцевим судом на підставі ч.3 ст.349 КПК України не досліджувались.

Згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого відповідно до ст. 414 КПК України визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст.ст. 50, 65 КК України, та правильно врахував при призначенні покарання обвинуваченому ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким; особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей 2017, 2019, 2020 та 2022 року народження, одна з яких перебуває на обліку у лікарів невролога та ортопеда; наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

Разом з тим, доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме - застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 69 КК України, є слушними.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК України і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною в судових рішеннях (зокрема, у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 744/884/17, провадження № 51-8413км18).

Суд, посилаючись при призначенні покарання на ст. 69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

У цьому провадженні суд першої інстанції як на підставу застосування ч. 1 ст. 69 КК України послався на наявність обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, одна з яких має захворювання, відсутність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень протягом 3-х років та відсутність обставин, що його обтяжують.

Проте, суд першої інстанції не відобразив у судовому рішенні, яким чином зазначені обставини істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Крім того, постановою Верховного Суду від 21.11.2024 призначене ОСОБА_8 остаточне покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією усього його майна визнано несправедливим через безпідставне застосування ст. 69 КК України.

Також суд касаційної інстанції зазначив, що поза увагою лишилися доводи прокурора щодо не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та долі речових доказів.

Відповідно до ст. 439 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду апеляційної інстанції при новому розгляді.

З огляду на вказане, призначене місцевим судом ОСОБА_8 покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією його майна за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що у даному випадку підстави для застосування відносно ОСОБА_43 положень ст. 69 КК України та ст. 75 КК України, як того просить обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, відсутні, а ОСОБА_8 необхідно призначити покарання за ч. 3 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті з призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та з конфіскацією його майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2018, необхідно скасувати.

Долю речових доказів колегія суддів вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку. Тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 30.03.2021, щодо ОСОБА_8 , скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 332 КК України у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов?язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на 3 роки з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з 14.01.2025.

Зарахувати у строк покарання період перебування під вартою з 19.07.2018 по 06.08.2018 та з 22.02.2024 по 13.01.2025.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2018, скасувати.

Речові докази: мобільний телефон «Ergo» imei: НОМЕР_6 з сім картою оператора «Київстар» з номером НОМЕР_7 , банківські картки «Сбербанк» № НОМЕР_8 , «ПриватБанк» № НОМЕР_9 , мобільний телефон «Lenovo» imei1: НОМЕР_10 , imei2: НОМЕР_11 з сім картою оператора ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_12 , мобільний телефон «Samsung» imei1: НОМЕР_13 , imei2: НОМЕР_14 з сім картами ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_15 та «Київстар» з номером НОМЕР_16 , повернути ОСОБА_8 .

В іншій частині залишити вирок без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4