справа № 462/9340/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000 від 10.09.2024 року відносно:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Франції, уродженця міста Кліші-ла-Гаренн (Clichy La Garenne), Франція, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 305 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , у вересні 2024 року, перебуваючи у м. Марсель (Франція), купив у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб смолу канабісу (гашиш) вагою 10,3505 грамів, який, з метою контрабандного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, приховав на своєму тілі, а саме на нижній частині спини шляхом приклеювання згортку, в якому містилась смола канабісу (гашиш), для подальшого переміщення на територію України.

В подальшому, 10.09.2024 року, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи суспільно -небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, на виконання злочинного задуму, спрямованого на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичного засобу смоли канабісу (гашишу), способом, що утруднює його виявлення, ОСОБА_4 о 01 год. 55 хв., прямуючи як пасажир потягу № 716 сполученням «Перемишль-Київ», перебуваючи в зоні митного контролю, достовірно усвідомлюючи, що незаконно перевозить через державний кордон України наркотичний засіб смолу канабісу (гашиш), до митного контролю не пред`явив та про його наявність під час усного декларування не повідомив.

10.09.2024 року під час проведення прикордонно-митного контролю та огляду місця події у період часу з 01 год. 55 хв. до 02 год. 15 хв. працівниками правоохоронних органів було виявлено та вилучено прихований від митного контролю поліетиленовий пакет з вмістом наркотичного засобу смоли канабісу (гашиш) вагою 10,3505 грамів.

Таким чином, ОСОБА_4 перемістив через митний кордон України в тимчасову зону митного контролю Львівської митниці, що на станції «Львів», на своєму тілі, з приховуванням від митного контролю, у спосіб, що утруднює його виявлення, наркотичний засіб смолу канабісу (гашиш).

Згідно зі Списком 1 Таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, смола канабісу є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав суду пояснення, свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 305 КК України визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Судом було встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції.

Прокурор у судовому засіданні підтримала обвинувачення просила застосувати до обвинуваченого покарання враховуючи ст. 69 КК України у вигляду штрафу.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою, обмежившись лише допитом обвинуваченого.

Мотиви суду, оцінка та висновки.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 305 КК України, як контрабанда наркотичного засобу, тобто його переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимогам ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 305 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження, обвинуваченим не оспорюються.

Призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому у даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлені.

Приймаючи до уваги вище наведені обставини в сукупності, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого (повністю визнав винуватість у вчиненому злочині), наявності обставини, що пом?якшує покарання (щире каяття), відсутності обставин, що обтяжують покарання, та наслідків вчинення злочину, у кримінальному провадженні відсутній потерпілий і вчиненим обвинуваченим злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам, що в сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд приходить до висновку, що обвинуваченому на підставі ч. 1 ст. 69 КК України необхідно призначити, більш м?ягкий вид покарання, який не зазначений в санкції ч. 1 ст. 305 КК України, у виді штрафу.

Саме такий вид покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Щодо процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2 387 грн 70 коп., за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, Висновок експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-24/21879-НЗПРАП від 08.10.2024 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку суду не обраний, підстав для його обрання суд не вбачає.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 305 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати у розмірі 2 387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн 70 коп., за результатами експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (Висновок експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/114-24/21879-НЗПРАП від 08.10.2024 року).

Речові докази у кримінальному провадженні:

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова № 461/7364/24 від 11.09.2024 року, на вилучені 10.09.2024, під час огляду місця події в зоні митного контролю пункту контролю «Львів» митного поста «Мостиська-залізничний» Львівської митниці, який розташований за адресою: м. Львів, площа Двірцева, 1, речі, предмети, a саме: згорток тканини з поміщеними в нього поліетиленовим пакетом ватою та темно-коричневою речовиною, вагою 14,03 грам брутто.

- полімерний спеціальний пакет Експертної служби МВС з номером на захисній стрічці №5713952 в якому міститься первинне упакування; пресована речовина темно-коричневого кольору смола канабісу (гашиш), яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою 10,3353 грама знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей ч. 2 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: