Номер провадження: 21-з/813/23/25
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ТОВ «МІСЦЕВАВИРОБНИЧА ГРУПА» адвоката ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 11.02.2025 року за наслідками розгляду апеляційної скарги представника власника майна ТОВ «МІСЦЕВАВИРОБНИЧА ГРУПА» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000002 від 18.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України,

установив

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння, на товарно-матеріальні цінності, вилучені у ході обшуку на земельній ділянці та об`єктах нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного у період з часу 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року, а саме на:

- обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452;

- обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351.

На вказану ухвалу слідчого судді представником власника майна ТОВ «МІСЦЕВАВИРОБНИЧА ГРУПА» адвокатом ОСОБА_5 була подана апеляційна скарга.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.02.2025 року апеляційну скаргу представника власника майна було задоволено частково та ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року про арешт майна скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладений арешт на майно, яке було вилучене у ході обшуку на земельній ділянці та об`єктах нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці, за адресою: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 6, корпус 2-Е, проведеного у період з часу 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року, а саме на обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452; обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351, - шляхом накладення заборони його відчуження.

В задоволенні іншої частини клопотання прокурора відмовлено.

25.02.2025 року від представника ТОВ «МІСЦЕВАВИРОБНИЧА ГРУПА» адвоката ОСОБА_5 надійшла заява про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 11.02.2025 року, в якій вона просить роз`яснити ухвалу в частині того, чи виникає (з якого моменту) у органу досудового розслідування обов`язок повернути (яким способом) вилучене майно після скасування апеляційним судом арешту в частині заборони ТОВ «МІСЦЕВАВИРОБНИЧА ГРУПА» володіння та користування цим майном.

В судове засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явились, разом з тим, апеляційний суд враховує те, що відповідно до ч. 2 ст. 380 КПК України, участь учасників провадження при розгляді заяви про роз`яснення судового рішення не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши доповідача, дослідивши постановлену ухвалу апеляційного суду, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Так, зі змісту ухвали Одеського апеляційного суду від 11.02.2025 року вбачається, що підставами для скасування ухвали слідчого судді та часткового задоволення клопотання прокурора було те, що завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті шляхом обмеження власника майна права відчуження обладнання без заборони володіння та користування, що буде відповідати меті арешту майна.

Апеляційний суд вказав, що з огляду на встановлені фактичні обставини, арешт майна шляхом обмеження права на відчуження без заборони володіння та користування є забезпеченням балансу між завданнями кримінального провадження та правами юридичної особи, що є ключовим аспектом справедливого та ефективного правозастосування та відповідає принципам верховенства права та захисту інтересів добросовісних учасників господарського обороту.

Частиною 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Також, частиною 3 ст. 169 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Таким чином, всі мотиви, з яких апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді, викладені в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду від 11.02.2025 року, зі змісту якої вбачається, що задовольняючи частково клопотання прокурора про арешт майна, апеляційний суд виходив з того, що обмеження права користування майном буде перешкоджати діяльності підприємства, а тому відмовив прокурору у задоволенні клопотання в цій частині, про що свідчить зміст ухвали.

З огляду на викладене вище, ухвала апеляційного суду є зрозумілою відповідає вимогам статті 170 КПК України, тоді як перешкода в користуванні майном, зазначеним в ухвалі шляхом його неповернення власникові, може свідчити про неналежне виконання ухвали, а не про її незрозумілість.

Також, апеляційний суд зауважує, що у разі якщо орган досудового розслідування не виконує ухвалу апеляційного суду, власник може в порядку, передбаченому КПК України, подати скаргу до прокурора, який здійснює процесуальне керівництво або оскаржити бездіяльність слідчого або прокурора до слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів наголошує, що ухвала Одеського апеляційного суду від 11.02.2025 року є такою, що викладена в зрозумілій формі, на підставі аналізу доводів апеляційної скарги представника власника майна, висновки та обґрунтування судового рішення викладені в її мотивувальній частині, тому апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про її роз`яснення.

Керуючись статтями 24, 370, 379, 380, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Відмовити у задоволенні заяви представника ТОВ «МІСЦЕВАВИРОБНИЧА ГРУПА» адвоката ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 11.02.2025 року за наслідками розгляду апеляційної скарги представника власника майна ТОВ «МІСЦЕВАВИРОБНИЧА ГРУПА» адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000002 від 18.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3