У Х В А Л А
17 грудня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, ОСОБА_6 , будучи згідно наказу в.о. головного лікаря Донецького обласного центру медико-соціальної експертизи ОСОБА_7 №63к від 23.06.2015 призначена на посаду голови обласної МСЕК №2 міста Маріуполь Донецької області (із розташуванням в м. Хмельницькому) яка згідно п. 1 примітки до статті 364 Кримінального кодексу України, являється службовою особою, яка займає відповідальне становище, вирішила незаконно збагатитися шляхом вимагання та отримання неправомірної вигоди від вимушено переміщеної особи ОСОБА_8 , за не перешкоджання у проходженні медико-соціальної комісії обласної МСЕК №2 міста Маріуполь Донецької області та прийняття позитивного рішення щодо встановлення ОСОБА_8 третьої групи інвалідності.
З метою реалізації злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за таких обставин.
Так, у серпні 2024 року, більш точний час та місце досудовим розслідуванням невстановлені, ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні службового кабінету обласної МСЕК №2 міста Маріуполь Донецької області, а саме у приміщенні кабінету №115, що по вул. Свободи 70, в м. Хмельницькому, Хмельницької області, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, висунула незаконну вимогу ОСОБА_8 у передачі їй неправомірної вимоги в розмірі 3000 доларів США за не перешкоджання у проходженні медико-соціальної комісії обласної МСЕК №2 міста Маріуполь Донецької області та прийняття позитивного рішення на предмет встановлення ОСОБА_8 третьої групи інвалідності, на що останній вимушено погодився.
В подальшому 02.12.2024 ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні службового кабінету №115 обласної МСЕК №2 міста Маріуполь Донецької області, що по вул. Свободи 70, в м. Хмельницькому під час розмови з ОСОБА_8 , на уточнююче запитання останнього щодо розміру неправомірної вигоди, підтвердила, необхідність передачі їй неправомірної вигоди в розмірі 5 000 доларів США за вирішення питання щодо встановлення ОСОБА_8 третьої групи інвалідності, а також вказала, що про дату та час коли необхідно буде з`явитися для проходження відповідної комісії його повідомлять додатково.
14.12.2024 старша медична сестра обласної МСЕК №2 міста Маріуполь Донецької області ОСОБА_5 діючи на виконання вказівки ОСОБА_4 , зателефонувала до ОСОБА_8 та повідомила, що 16.12.2024 йому необхідно з`явитися в кабінет №115 по вул. Свободи 70, в м. Хмельницькому для проходження комісії.
16.12.2024 ОСОБА_8 прибув до приміщення по вул. Свободи 70, в м. Хмельницькому та знаходився поряд з кабінетом №115.
Надалі, близько 13 год 30 хв ОСОБА_4 , знаходячись поряд з кабінетом №115 обласної МСЕК №2 міста Маріуполь Донецької області, під час спілкування із ОСОБА_8 , надала вказівку останньому передати грошові кошти в сумі 5000 доларів США ОСОБА_5 , як неправомірну вигоду за не перешкоджання у проходженні медико-соціальної комісії обласної МСЕК №2 міста Маріуполь Донецької області та прийняття позитивного рішення щодо встановлення ОСОБА_8 третьої групи інвалідності.
У свою чергу ОСОБА_8 , пройшовши у приміщення вище вказаного службового кабінету отримав від ОСОБА_5 , довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ №773179 від 16.12.2024 про встановлення йому третьої групи інвалідності та на виконання вказівки ОСОБА_4 , передав ОСОБА_5 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 5000 доларів США, в якості неправомірної вигоди для ОСОБА_4 .
Після чого, злочинні дії ОСОБА_4 викрито працівниками правоохоронних органів на місці події.
В ході досудового розслідування, 16.12.2024 старшим слідчим в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майором поліції ОСОБА_9 в період часу з 17 год 03 хв по 17 год 56 хв проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Так, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що грошові кошти підлягають конфіскації як вид покарання, а також могли бути отриманні внаслідок вчинення злочину, що підлягає спеціальній конфіскації, є підстави накласти арешт на грошові кошти вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.
Згідно з ч.1ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бутизазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
У справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.
Крім цього, зазначені грошові кошти належним чином не ідентифіковані та місять зазначення родових ознак, в той час якгрошові кошти мають індивідуальні ознаки, якими є серії та номери купюр.
Указані недоліки позбавляють слідчого суддю визначати правовий статус майна і вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя
Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя