Справа №295/1553/25
УХВАЛА

30.01.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000093 від 28.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавач звернувся до суду з клопотання, в якому зазначено, що 28.01.2025, близько 14 год. 55 хв., за адресою м. Житомир, вул. Івана Гонти, 64, працівниками поліції під час поверхневої перевірки в громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено речовину схожу на наркотичну. ЄО 5277

Відомості за даним фактом 28.01.2025 було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000093 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що 28.01.2025 до Житомирського РУП надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 спільно з начальником СБН ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 та оперуповноваженого ВКП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 які повідомили, що було виявлено за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_2 , не працююча, освіта середньо-спеціальна, раніше судима за ст.309 ч. 1 КК України, м. т. НОМЕР_1 , яка поводило себе підозріло, постійно оберталася. В подальшому підійшовши, представившись та пред?явивши службові посвідчення останній було запропоновано видати для вилучення працівникам поліці речовини які заборонені в обігу. В подальшому в ході проведення відповідно ст. 34 ЗУ «Національну Поліцію» поверхнево перевірки в кишені куртки було виявлено 7 полімерних згортків в яких зіп-пакети з невідомою речовиною білого кольору. Останній повідомлено причину затримання та її права. Фізична сила та спецзасоби не застосовувалися.

В подальшому було забезпечено охорону місця події та викликано СОГ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та було вилучено в гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено: 7 зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, мобільний телефон марки «Redmi 14 C»в корпусі чорного кольору в якому перебуває сім-картка оператора «Лайфсел» н.т. НОМЕР_2 , «Водафон» н.т. НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з метою подальшого огляду даних речей та встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

29.01.2025 дізнавачем СД Житомирського РУП було визнано речовим доказом: : 7 зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, мобільний телефон марки «Redmi 14 C»в корпусі чорного кольору в якому перебуває сім-картка оператора «Лайфсел» н.т. НОМЕР_2 , «Водафон» н.т. НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 .

Старший дізнавач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке старший дізнавач просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час затримання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 298-2, КПК України в межах кримінального провадження №0000093 від 28.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, що мало місце 28.01.2025 за адресою: м. Житомир, вул. Івана Гонти, 64, а саме, 7 зіп-пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору, мобільний телефон марки «Redmi 14 C»в корпусі чорного кольору в якому перебуває сім-картка оператора «Лайфсел» н.т. НОМЕР_2 , «Водафон» н.т. НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 що належать гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника, а також третіх осіб можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1