Справа № 161/1205/25
Провадження № 1-кс/161/521/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

22 січня 2025 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2025 року слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме, посвідчення серії НОМЕР_1 державної соціальної допомоги особи з інвалідністю ІІІ групи з/з призначеної ОСОБА_5 1982 року народження, видане Камінь-Каширським УСЗН, яке 10 січня 2025 року виявлено і вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000792 від 26 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, які визнано такими постановою від 10 січня 2025 року та проведення відповідних експертиз, звернулась з відповідним клопотанням до слідчого судді.

В судове засідання прокурор, слідчий та власник майна та його представник не з`явились, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, кожен, подали суду клопотання про проведення судового засідання за їхньої відсутності, при цьому, власник майна та його представник у поданому до суду клопотанні щодо накладення арешту на посвідчення особи з інвалідністю заперечували, оскільки останнє видане відповідними органами у встановленому законом порядку, відтак, його арешт не відповідає встановленій законодавцем меті, а тому у відповідності до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України судове засідання проводиться за відсутності останніх, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що клопотання підставне та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 131 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 січня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні будинку з надвірними спорудами, за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме відшукання засобів злочинної діяльності: мобільних телефонів та інших пристроїв в яких може бути наявна інформація щодо відомостей про перетин державного кордону України; документів за допомогою яких ОСОБА_5 незаконно переправили через державний кордон, в тому числі але не виключно пенсійного посвідчення; інших речей та предметів, що можуть виступати доказовою базою протиправної діяльності пов`язаної з незаконним переправленням військовозобов`язаних чоловіків через державний кордон України вищезазначеними фігурантами кримінального провадження.

Відповідно до протоколу обшуку від 10 січня 2025 року під час проведення обшуку буд. АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: посвідчення серії НОМЕР_1 державної соціальної допомоги особи з інвалідністю ІІІ групи з/з призначеної ОСОБА_5 1982 року народження, видане Камінь-Каширським УСЗН.

Виходячи з положень КПК України, а також наданих слідчим матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що на вилучені під час обшуку вищезазначені документи, слід накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення необхідних подальших слідчих (розшукових) дій із вилученим майном, в тому числі, відповідних експертиз, враховуючи те, що наявні усі підстави вважати, що таке майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

При цьому, слідчим доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а тому на переконання слідчого судді, наявні законні підстави для накладання арешту на вказані речі та предмети.

Виходячи з вищезазначеного, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме, посвідчення серії НОМЕР_1 державної соціальної допомоги особи з інвалідністю ІІІ групи з/з призначеної ОСОБА_5 1982 року народження, видане Камінь-Каширським УСЗН, яке 10 січня 2025 року виявлено і вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що вподальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1