Провадження № 1-кп/127/792/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у кримінальному провадженні № 0001325, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2024 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, у кримінальному провадженні № 0001325, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2024 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 також просили задовольнити клопотання прокурора.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_4 повідомила суду, що в період інкримінованих їй діянь перебувала на посаді завідуючого господарським відділом Вінницької обласної універсальної наукової бібліотеки ім. Валентина Отамановського. За вказівкою директора бібліотеки в травні 2019 почала здійснювати внесення відповідних відміток про відпрацьовані робочі дні ОСОБА_6 в Табелі обліку робочого часу працівників бібліотеки та у подальшому щомісяця, включно до листопада 2020 року, продовжувала, не чекаючи нагадувань директора, вносити відповідні відомості щодо відпрацьованих останньою робочих днів до Табелів обліку робочого часу працівників бібліотеки. Знала, що ОСОБА_6 була офіційно працевлаштована на посаду прибиральниці господарського відділу у бібліотеці, однак фактично на робочому місці ніколи не з`являлася та покладені на неї обов`язки не виконувала. При цьому, починаючи з травня 2019 і протягом наступних місяців на підставі цих табелів ОСОБА_6 щомісяця нараховувалась заробітна плата у розмірі близько 4000 грн. ОСОБА_4 акцентувала увагу суду на тому, що в той період вимушена була виконувати такі вказівки директора, оскільки перебувала в скрутному матеріальному становищі, мала на утриманні батька, який через хворобу самостійно не міг пересуватися і крім того, сама була пенсійного віку, тому боялась втратити роботу, оскільки директор погрожувала їй звільненням, якщо вона відмовиться виконувати ці доручення. Натомість, протягом вказаного періоду, вона періодично отримувала премії, усвідомлюючи, що в разі відмови виконувати вказівки директора щодо прибиральниці, отримання нею премій було б неможливим.

Заслухавши клопотання прокурора, показання обвинуваченої, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ст. 287 КПК України у клопотанні прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності вказуються: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання підозри; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та відомості про її відшкодування.

З показань ОСОБА_4 встановлено, що інкриміновані їй діяння фактично мають триваючий характер. Тобто, всі вчинені нею діяння в своїй сукупності являють ускладнений одиничний злочин, який розпочався дією, а саме проставленням нею в травні 2019 відповідних відміток про відпрацьовані робочі дні ОСОБА_6 в Табелі обліку робочого часу працівників бібліотеки і тривав безперервно впродовж певного часу. Відтак, охоплювався єдиним злочинним наміром як директора бібліотеки, так і обвинуваченої, дії якої на досудовому розслідуванні кваліфіковані саме як пособника. Завершенням триваючого злочину є день його припинення за волею або всупереч волі винного, в тому числі викриття особи у вчиненні злочину.

Так, ОСОБА_4 повідомила суду, що за вказівкою директора бібліотеки в травні 2019 розпочала вносити відповідні відмітки про відпрацьовані робочі дні ОСОБА_6 в Табелі обліку робочого часу працівників бібліотеки та у подальшому щомісяця вносила відповідні відомості щодо відпрацьованих останньою робочих днів до Табелів обліку робочого часу працівників бібліотеки. При цьому, робила вказані дії у більшості випадків з власної ініціативи, без відповідного нагадування директора, оскільки боялась втратити роботу.

Також з показань ОСОБА_4 стало відомо, що починаючи з травня 2019 і до листопада 2020 включно ОСОБА_6 щомісяця нараховувалась заробітна плата у розмірі близько 4000 грн, в той час як у клопотанні прокурора зазначено, що кримінальними правопорушеннями матеріальна шкода не завдана та відсутня потерпіла особа.

Разом з цим, Вінницька обласна універсальна наукова бібліотека ім. Валентина Отамановського є комунальною організацією і відповідно до ст. 26 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» фінансується з місцевого бюджету.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 29 КК України дії пособника кваліфікуються за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.

В даному випадку дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України. В той же час клопотання прокурора не містить відомостей за якою статтею (частиною статті) Особливої частини КК України кваліфіковано дії виконавця, лише зазначено, що матеріали відносно цієї особи виділені в окреме провадження за № 0000400. Також жодної інформації з цього приводу в підготовчому судовому засіданні прокурором надано не було. Тому у суду наразі немає можливості перевірити, чи дійсно у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 наявні підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Таким чином, судом встановлено, що дане клопотанням прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не відповідає вимогам КПК України, складене з грубим порушенням наведених вимог КПК України, є неконкретним і таким, що унеможливлює призначення кримінального провадження з даним клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності до судового розгляду.

За таких обставин, клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності слід повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 285-288, 314 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, у кримінальному провадженні № 0001325, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.07.2024 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України залишити без задоволення.

Клопотання повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності оскарженню не підлягає.

Суддя: