Справа № 367/159/25
Провадження №1-кп/367/647/2025
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, відомості щодо якого 09.07.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 308 КК України,

встановив:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 308 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу, вказав, що обвинувачений ОСОБА_5 немає стійких соціальних зв`язків, які б могли його утримати від переховування від органу досудового розслідування та суду, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тому вважає, що існують ризики того, що останній може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважав, що більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для обрання такого виду запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на думку захисника, відсутні. Просив суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, наміру переховуватися від суду не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

За правилами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Стаття 181 КПК України передбачає, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Суд погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, який передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду. Так, ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки санкцією ч.2 ст.308 КК України, передбачено покарання за вказаний злочин, який інкримінується обвинуваченому, у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

При цьому, суд також дійшов висновку про наявність існування ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, тому, що свідки у кримінальному провадженні не були допитані в судовому засіданні, оскільки така стадія судового розгляду ще не настала, а тому існує висока ймовірність настання такого ризику.

Також суд приходить до висновку про ймовірність існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, зважаючи на введення воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду.

Водночас, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Також що стосується ризику втечі підозрюваного, то Європейський суд з прав людини вказує, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню «Бекчиєв проти Молдови».

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги наявність ризиків передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці проживання, суд приходить до висновку про доведення прокурором обставин, які виправдовують обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин, вислухавши доводи прокурора, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 13.03.2025 включно, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибути до укриття чи бомбосховища в будь-який час, коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 197, 199, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 13.03.2025 включно, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибути до укриття чи бомбосховища в будь-який час, коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

1) не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибути до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку.

2) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду у визначений ними час;

3) утримуватися від спілкування з понятими, свідками в даному кримінальному провадженні;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали до 13 березня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1