Справа № 303/1477/25
Провадження № 1-кс/303/512/25
У Х В А Л А
24 квітня 2025 року м. Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , власника арештованого майна про скасування арешту майна, подане в порядку ст. 174 КПК України,
у с т а н о в и в:
15 квітня 2025 року, на розгляд слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , власника арештованого майна про скасування арешту майна, а саме: просить скасувати арешт з автомобіля марки "Volkswagen", д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , та повернути його власнику.
У судове засідання власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Адвокат ОСОБА_3 подав заяву в якій просить клопотання подане ним задоволити, скасувати арешт з автомобіля та повернути його власнику ОСОБА_4 ..
Старший слідчий СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, капітан поліції, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просить розглядати клопотання про скасування арешту у її відсутності. Проти скасування арешту не заперечує, оскільки у вказаному кримінальному провадженні проведені всі необхідні експертизи.
Вивчивши клопотання, матеріали додані до нього, прихожу до наступного висновку:
Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 Кримінального-процесуального кодексу України, є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст. 174 КПК України.
Як встановлено в судовому засіданні, власником арештованого майна, а саме: автомобіля марки "Volkswagen", д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 .
Абзацом другим частини 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Необхідність скасування накладення арешту майна можуть обумовити такі обставини: відшкодування підозрюваним, обвинуваченим завданої ним шкоди, з метою забезпечення відшкодування якої був накладений арешт; зміна кваліфікації дій підозрюваного, обвинуваченого на статтю Кримінального кодексу, санкція якої не передбачає додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна, якщо арешт майна був накладений саме з метою її забезпечення; помилкове накладення арешту на майно осіб, які не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії.
При вирішенні питання щодо скасування арешту, слідчий суддя враховує, що метою накладення арешту на вищевказане майно, було збереження речового доказу у кримінальному провадженні та проведення експертиз.
Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Таким чином, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, яке належить гр. ОСОБА_4 , який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.02.2025 року.
Керуючись: ст.174 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , власника арештованого майна про скасування арешту майна, подане в порядку ст. 174 КПК України задоволити.
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається власнику майна та особі, за клопотанням якої було арештовано майно.
На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_8