ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1457/25 Справа № 205/1485/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000110 за апеляційною скаргою прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз: - 19.01.2022 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.263 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення. Звільнений 05.01.2024 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити, шляхом виключення з мотивувальної частини вироку посилання на наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , - рецидив злочинів; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 395 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно із ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається, крім інших, рецидив злочинів, а не кримінальних проступків.

Також така обставина, що обтяжує покарання, як рецидив злочинів під час досудового розслідування не була встановлена та в обвинувальному акті не зазначена.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбуття покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік та покладено певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

За обставин, викладених у вироку, обвинувачений ОСОБА_9 , будучи засудженим вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2022 року за ч.2 ст.263, ст.71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення, 05.01.2024 року був звільнений по відбуттю строку покарання. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік, із застосуванням таких обмежень: заборони виходу з будинку (квартири) з 23 до 05 години; заборони виїзду в особистих справах за межі міста (району); реєстрація в поліції чотири рази на місяць, яка йому була оголошена при звільненні, при цьому, його було зобов`язано у триденний строк, тобто не пізніше 09.01.2024 року, прибути та зареєструватися у ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, а також попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

В подальшому, 08.01.2024 року обвинувачений ОСОБА_9 прибув до ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де став на облік у зв`язку із адміністративним наглядом та почав на виконання постанови суду, періодично з`являтися для реєстрації до зазначеного вище відділу поліції. Після чого, обвинувачений ОСОБА_9 , будучи ознайомленим з ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2024 року про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, а також обізнаним про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення цих правил, реалізуючи свій злочинний умисел на порушення правил адміністративного нагляду та ухилення від нього, в період часу з 27 лютого до 10 вересня 2024 року не менше ніж десять разів поспіль не з`явився на реєстрацію до ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, був відсутнім за місцем проживання 13 червня, 05 липня та 02 серпня 2024 року в період часу з 23 до 05 години, після чого умисно, без поважних причин, самовільно, знаючи про встановленні обмеження, не повідомляючи органи поліції, з метою ухилитися від адміністративного нагляду, залишив місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , чим умисно порушив правила адміністративного нагляду, встановлені ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2024 року.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 382 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, захисника, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Так, з мотивувальної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_9 , послався на обставину, яка обтяжує його покарання - рецидив злочинів.

Водночас, відповідно до обвинувального акта, обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 - рецидив злочинів, в ході досудового розслідування не встановлено, а тому суд позбавлений був можливості погіршити становище обвинуваченого.

Враховуючи зазначене, на підставі ч. 4 ст. 67 КК України, з мотивувальної частини вироку підлягає виключенню посилання суду на обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - рецидив злочинів, що не впливає на призначене покарання, та не погіршує становище обвинуваченого, у зв`язку з чим вирок суду на підставі п. 4 ч.1 ст. 408 КПК України підлягає зміні.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду щодо ОСОБА_9 підлягає зміні відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2025 року щодо ОСОБА_9 - змінити.

З мотивувальної частини вироку виключити посилання на рецидив злочинів.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4