Дата документу 18.03.2025Справа № 554/7715/24
Провадження № 1-кс/554/4068/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000133 від 27.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні №0000133 від 27.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України, в якому просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме: квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 44,2 з позбавленням права відчуження та розпорядження ним.

Підставами для арешту майна слідчий вказує на те, що Слідчим відділом Управління СБ України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000133 від 27.06.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2

КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб, за допомогою електронної обчислювальної техніки, у невстановлений досудовим розслідуванням час створив електронну сторінку (аккаунт) під мережевим псевдонімом « ОСОБА_5 », яка має електронне посилання: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Facebook», за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив поширення (репост) на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_5 » « ІНФОРМАЦІЯ_2 » публікації з соціальної мережі «Tik Tok».

Відповідно до висновку експертів № 806/807 від 22.11.2024 за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи Полтавського відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, а саме у висловлюваннях:

«Берл

ОСОБА_6 план предельно прост. Стравить русских с украинцами, взаимно уничтожить остатки воинской техники следом. После чего и на Украину и в Россию будут введены войска НАТО.

В этом случае, поголовная чипизация Славянского скота станет чисто

технической задачей !»

«Так по чьему приказу произошло военное вторжение на территорию

Украины? Какие цели преследуют те кто отдал этот приказ на убийство русских людей?

Вторжение произошло по решению сатанинской секты Хабад-Любавич по приказу тайного правительства жыдов. Нападение на славян планировалось ими за несколько лет до вторжения. Достаточно вспомнить выступление хабатника ОСОБА_7 , который за год до вторжения озвучил точную его дату. 22 февраля 2022 года. Почему именно в этот день? Потому что двадцать второе ноль второе это три двойки которые в суме дают цифру шесть. Почему дье тысячи двадцать второго? Потому что это тоже три двойки дающие в суме цифру шесть. Если от цифры две тысячи двести два, тоесть от даты двадцать второго ноль второго отнять две тысячи двадцать второй год то мы получим цифру сто восемьдесят. Она содержит в себе цифру восемнадцать.

Цифра восемнадцать в кабалистике это сума трех шестерок, имя дьявола шесть, шесть, шесть. Жыды решили принести славянское население Украины в жертву дьяволу, это им необходимо для сохранения своей сатанинской власти над славянскими народами для сохранения власти жыдовского ига».

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, 25.12.2023, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив поширення (репост) на власній електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_5 » « ІНФОРМАЦІЯ_2 » публікації зі сторінки користувача соціальної мережі «Facebook» під персональними даними « ОСОБА_8 », що містить відеозапис поширений з соціальної мережі «Tik Tok».

Відповідно до висновку експертів № 806/807 від 22.11.2024 за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи Полтавського відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даній публікації міститься висловлювання з лінгвістичними ознаками заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, а саме у висловлюваннях:

«… Вы не задумывались почему именно при Президенте Зеленском в Украине начала появляться еврейская символика? Начнем с самого начала, что в мире существуют влиятельные семьи и кланы которые борются за власть, за мировое влияние и за территории. Речь идет о мировой элите которая находится в тени. Так сказать теневое правительство. Вот эти кланы управляют президентами, на территориях которые подотчетны тем или иным кланам мирового правительства.

… Минора в центре Киева говорит о том, что Украина перешла под влияние еврейского клана. И Миноры по городам символизируют, что у Украины теперь новый хозяин. Это уже официально и исторический факт. Вы можете верить, можете не верить но когда Президент Зеленский публично заявил якобы двусмысленно, что «Україна це буде великий Ізраїль» то это звучало, ну так двусмысленно, но те хто надо поняли сигнал и данное послание которое он передал миру и мировой элите.

Потом в Офис Президента зашли десяток ОСОБА_9 и публично на весь мир произвели обряд в Офисе Президента Украины. После этого обряда Президент сказал свою речь, поздравил христианский народ, тоесть нас украинцев, с иудейским праздником Ханукия. Ну а потом в Киеве появилась самая большая Минора в Европе. Это символизирует то, что один из еврейских кланов имеет самое большое влияние в Европе на Украине и являются хозяевами нашего с вами государства. Ребята хотите верте, хотите нет но это уже исторический факт. И даже википедия, я вам уже показывал, появилась информация что Киев это новый Иерусалим и война между Украиной и россией это война между двумя кланами теневого правительства.»

02.01.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десять років, ч. 3 ст. 436-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до наявних в матеріалах кримінального провадження даних ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого відділом приватизації житла від 13.07.1995 року, є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 332527645 від 17.05.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником 1/2 квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія НОА №235245.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 44,2.

Вищевказане нерухоме майно підлягає арешту, у зв`язку із тим, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане вище майно підозрюваного ОСОБА_4 , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, як це передбачено ст. 170 КПК України.

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий просить задовольнити вимоги та розглянути клопотання у відсутність власника, враховуючи положення ч.2 ст.172 КПК України.

Зважаючи на положення ч.2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, яке не було тимчасово вилучене, суд вважає за необхідне розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення його власника та захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій клопотання підтримала, просила задовольнити.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що Слідчим відділом Управління СБ України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000133 від 27.06.2024 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

02.01.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

11.02.2025 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід тримання під вартою строком на 21 день до 09 год. 00 хв. 02.03.2025 року з визначенням розміру застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 242 240 гривень.

Постановою керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3 місяців, а саме до 02.04.2025 року.

Ухвалою суду від 28.02.2025 року продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою.

Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, зі змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_4 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 170 КК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Санкція ч. 3 ст. 436-2 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна.

З огляду на ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В рішенні «Раймондо проти Італії», скарга 12954/87, 22 лютого 1994 року ЄСПЛ зазначив: « п.27. …арешт, поза сумнівом, застосували як проміжковий захід, що має забезпечити - в разі - необхідності - подальшу конфіскацію майна, яке вважають імовірно результатом незаконної діяльності. Такий захід виправданий і не можна стверджувати, що накладення арешту на цій стадії провадження було непропорційне поставленій меті.»

Слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та його задоволення.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000133 від 27.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме: квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м): 44,2 з позбавленням права відчуження та розпорядження ним, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1