Справа №718/133/25
Провадження №1-кп/718/7/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2025 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кіцмань обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2024 року за № 0000091, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Луки Заставнівського району Чернівецької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України,

в с т а н о в и в:

17 січня 2025 року року до Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.

Судом встановлено, що 29.07.2005 було засноване Товариство з обмеженою відповідальністю «УПГ-ІНВЕСТ» (юридична та фактична адреси: Чернівецька обл., Чернівецький р-н, с. Мамаївці, вул. Богуна І., буд. 16), основним видом діяльності якого є розведення свійської птиці, виробництво м`яса свійської птиці, м`ясних продуктів.

З метою здійснення підприємницької діяльності 14.09.2019 товариством придбані виробничі будівлі (цеху із забою птиці та ковбасного цеху) та інші споруди, що знаходяться по вул. Богуна І., 14-б та 16 в с. Мамаївці, Чернівецького р-ну, Чернівецької обл. та розташовані на отриманих в оренду для обслуговування нежитлових будівель і споруд птахофабрики земельних ділянках кадастровими номерами :03:002:0281 ( ОСОБА_6 , 14-б), :03:002:0238 та :03:002:0239.

Задля безпечного поводження з відходами у відповідності до екологічних норм, 23.01.2019 між ТОВ «УПГ-ІНВЕСТ» та Хмельницькою філією ДП «УКРВЕТСАНЗАВОД» укладено договір №ХМЕ/16/У/27/38621599/2019 про утилізацію відходів, а так само 26.01.2021 з Тульчинською філією ДП «УКРВЕТСАНЗАВОД» №ТУЛ/15/У/4/38621583/2021 про утилізацію побічних продуктів тваринного походження.

21.02.2018 відповідно до Наказу №25-к охоронцем товариства був прийнятий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.03.2018 Наказом № 37-к ОСОБА_4 був переведений завідувачем складу.

04.01.2021 Наказом № 11-в ОСОБА_4 призначений відповідальним за організацію та контроль збору, зберігання та транспортування побутових і промислових відходів на території структурних підрозділів підприємства: забійний і ковбасних цех та зона вирощування «Мамаївці».

11.03.2024 Наказом №01-РЕ директора товариства затверджено Екологічну політику підприємства на 2024 рік, відповідно до якої підприємство реалізує екологічну політику через виконання екологічної функції, що включає збереження довкілля, управління розміщенням забруднюючих речовин у вигляді відходів, скидів та гарантування безпеки населенню в районі розташування підприємства.

Разом з тим, ОСОБА_4 , всупереч вимогам земельного та природоохоронного законодавства, вчинив злочин проти довкілля за наступних обставин.

Так, ст. 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Згідно з ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Статтею 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог. Згідно зі ст. 46 Закону України «Про охорону земель» при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються зокрема й екологічно безпечне поводження з ними.

У відповідності до ст.13 Закону України «Про управління відходами» відходи збираються, перевозяться та оброблюються залежно від їх виду, складу і властивостей у спосіб, що є безпечним для здоров`я людини та не завдає шкоди навколишньому природному середовищу, у тому числі: не спричиняє негативного впливу на землі сільськогосподарського призначення, природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні. Утворювачі або власники відходів, які не є суб`єктами господарювання у сфері управління відходами, зобов`язані забезпечувати зберігання відходів у спосіб, що є безпечним для здоров`я людини та навколишнього природного середовища, та передавати відходи суб`єктам господарювання у сфері управління відходами протягом одного року з моменту їх утворення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про управління відходами» біовідходи це відходи, що мають властивість піддаватися анаеробному або аеробному розкладу, такі як відходи харчових продуктів або відходи харчової промисловості на всіх етапах виробництва та споживання, які власник відходів (фізична особа, юридична особа, яка утворює відходи) має їх позбутися шляхом захоронення, тобто розміщення відходів на поверхні чи під поверхнею (підземне) землі у спосіб, що не становить загрози здоров`ю людей та навколишньому природному середовищу і не передбачає подальше оброблення відходів.

Однак, ОСОБА_7 , який, в силу покладених на нього обов`язків з організації та контролю збору, зберігання та транспортування побутових і промислових відходів, був обізнаний про спосіб їх захоронення та негативні наслідки для навколишнього природнього середовища внаслідок порушення передбачених умов їх утилізації, всупереч вимогам п.2.15 посадової інструкції від 01.03.2024, ігноруючи вимоги згаданого законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, у точно невстановлений стороною обвинувачення час, однак не пізніше 22.05.2024, достовірно знаючи, що земельна ділянка кадастровим номером 030010111, площею 0,184 га, що належить ОСОБА_8 , яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Чернівецька обл., Чернівецький р-н, Стрілецько-Кутська сільська рада та фактично розташована в межах с. Мамаївці, Чернівецького р-ну, Чернівецької обл., не перебуває у власності чи користування

ТОВ «УПГ-ІНВЕСТ» та не призначена для утилізації відходів, несанкціоновано облаштував яму для захоронення тваринних відходів підприємства, куди, у проміжок часу з 22.05.2024 по 18.11.2024, за допомогою спеціальної техніки підприємства - трактора колісного марки «LOVOL FT 454», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням тракториста підприємства ОСОБА_9 , який не був обізнаний про його протиправні наміри, скидав відходи птахівництва, що завдало непоправну шкоду ґрунтовому покриву, призвело до деградації ґрунтового покриву та зміни у фізичному та хімічному складі ґрунту, що унеможливлює подальше використання земельної ділянки, тобто забруднив та зіпсував цю земельну ділянку, чим створив небезпеку для довкілля, завдавши екологічну шкоду (збитки) у розмірі 21091,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 239 КК України, тобто забруднення та псування земель відходами шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля.

27 січня 2025 року між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано 31 січня 2025 року у підготовчому судовому засіданні на затвердження суду.

У відповідності до умов вказаної угоди прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.239 КК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 під час судового провадження у даному кримінальному провадженні зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, сплатити судові витрати за проведення судової інженерно-екологічної експертизи у розмірі 6367 грн 20 коп.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений за участю його захисника узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст. 239 КК України у виді штрафу в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 21250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги, передбачені КПК України та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено, що згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 02.01.2025 ОСОБА_4 сплатив Мамаївській територіальній громаді відшкодування екологічної шкоди (збитків) у розмірі 21091,00 грн.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст.12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно характеристики від 09.12.2024 за місцем роботи ОСОБА_4 зарекомендував себе з позитивної сторони.

На обліку у лікаря-нарколого та у лікаря-психіатра ОСОБА_4 не перебуває.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 6367 грн 20 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.

Питання стосовно речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 314, 369, 370-371, 373-374, 469, 472-475, ч.15 ст. 615 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 січня 2025 року між прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000091 від 24.05.2024 року.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 21250,00 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової інженерно-екологічної експертизи у розмірі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 20 коп.

Речові докази: 4 зразки грунту вилучені 18.11.2024 під час проведення огляду земельних ділянок в межах с. Мамаївці Чернівецького району Чернівецької області, які поміщені до пакету з написом "Нива" та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області (м.Чернівці, вул. Комунальників, 4В), - знищити.

Роз`яснити обвинуваченому положення ст. 476 КПК України, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1