Справа № 344/646/25
Провадження № 1-кс/344/402/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу вигляді застави у межах кримінального провадження № 0003126 від 19.09.2019, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА :

Старший слідчий ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, що погоджено прокурором ОСОБА_8 , в якому просить застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у вигляді 1 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що в період часу з січня 2017 року по березень 2018 року, у ОСОБА_7 , яка здійснювала валютні операції по обміну іноземних валют, в приміщенні пункту обміну валют, розміщеному в магазині «Kodak», що по вул. Галицькій, 45, в м. Івано-Франківську, виник умисел на вчинення неправомірних шахрайських дій, направлених на особисте незаконне збагачення, шляхом зловживання довірою, а саме заволодіння грошовими коштами у великих та особливо великих розмірах, які належали фізичним особам, що в той період часу періодично користувались її послугами у сфері здійснення обміну валют та їй було відомо про наявні в них грошові збереження.

Так, на початку січня 2017 року, але не пізніше десятого числа цього місяця, ОСОБА_7 , перебуваючи у вище вказаному пункті обміну валют, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою, під приводом буцімто необхідності здійснення певних, неназваних нею, валютних операції, на які їй не вистачає особистих коштів, отримала в якості позики від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 10 540 США, якими в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою особистого незаконного збагачення, в кінці лютого 2017 року, але не пізніше двадцять сьомого числа цього місяця, діючи умисно та повторно, під приводом позики, необхідної для розвитку бізнесу, що буде полягати у встановленні на території Івано-Франківської області автозаправних станцій, отримала від ОСОБА_10 , грошові збереження в сумі 175 000 доларів США, якими, не маючи жодного наміру їх повертати, розпорядилась на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, шляхом зловживання довірою, на початку червня 2017 року, але не пізніше другого числа цього місяця, ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно, перебуваючи в пункті обміну валют, по вул. Галицькій, 45, в м. Івано-Франківську, під приводом позики, необхідної буцімто для придбання обладнання необхідного для відкриття та роботи на території Івано-Франківської області автозаправних станцій, отримала від ОСОБА_11 , грошові в сумі 150 000 доларів США, якими відтак розпорядилась на власний розсуд.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку червня 2017 року, але не пізніше десятого числа цього місяця, ОСОБА_7 , перебуваючи у пункті обміну валют, розміщеному в магазині «Kodak», що по вул. Галицькій, 45, в м. Івано-Франківську діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки, шляхом зловживання довірою до себе, під приводом буцімто потреби їй грошових коштів, яких їй не вистачає для відкриття та розвитку сімейного бізнесу, що полягає у реалізації та торгівлі автомобільним паливом, отримала від ОСОБА_12 , грошові кошти в сумі 40 000 США., якими вона надалі розпорядитись на власний розсуд.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку липня 2017 року, але не пізніше дванадцятого числа цього місяця, ОСОБА_7 , перебуваючи у пункті обміну валют, розміщеному в магазині «Kodak», що по вул. Галицькій, 45, в м. Івано-Франківську, діючи умисно та повторно, шляхом зловживання довірою до себе, під приводом буцімто потреби їй грошових коштів, яких їй не вистачає для відкриття та розвитку сімейного бізнесу, що полягає у реалізації та торгівлі автомобільним паливом, отримала від ОСОБА_13 грошові кошти в сумі 50 000 США, якими надалі розпорядитись на власний розсуд.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами, в кінці вересня 2017 року, але не пізніше двадцять сьомого числа цього місяця, ОСОБА_7 перебуваючи у своєму пункті обміну валют що по вул. Галицькій, 45, в м. Івано-Франківську, під приводом позики, необхідної для початку запуску роботи мережі автозаправних станцій на території Івано-Франківської області, шляхом зловживання довіри, отримала від ОСОБА_14 , грошові кошти в сумі 71 430 Євро, якими надалі розпорядитись на власний розсуд.

Також, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , не зупиняючись на попередньо вчинених нею протиправних шахрайських діях, продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою ще більшого особистого незаконного збагачення, шляхом зловживання довірою, діючи умисно та повторно, не пізніше 27 жовтня 2017, перебуваючи у своєму пункті обміну валют що по вул. Галицькій, 45, в м. Івано-Франківську, під приводом буцімто необхідності придбання дороговартісних предметів особистого вжитку, на які їй не вистачає коштів, в якості позики, отримала від ОСОБА_15 грошові кошти у сумі 26400 доларів США, якими, не маючи жодного наміру їх повертати, розпорядилась на власний розсуд.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи умисно та повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, не пізніше 31 січня 2018 року, перебуваючи у своєму пункті обміну валют що по вул. Галицькій, 45, в м. Івано-Франківську, під приводом буцімто необхідності їй грошових коштів для лікування її члена сім`ї а також для здійснення, валютних операції, на що не вистачає особистих коштів, отримала в якості позики від ОСОБА_16 , грошові кошти в сумі 26 000 доларів США, якими розпорядилась на власний розсуд.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, шляхом зловживання довірою, під приводом буцімто необхідності їй грошових коштів для вирішення особистих проблем, а також для здійснення валютних операції, на що не вистачає особистих коштів, не пізніше 31 березня 2018 року перебуваючи у своєму пункті обміну валют, розміщеному в м. Івано-Франківську, по вул. Галицькій, 45, отримала в якості позики від ОСОБА_17 , грошові кошти в сумі 33 500 доларів США, якими, не маючи жодного наміру їх повертати, розпорядилась на власний розсуд.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вище вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються відомостями, які містяться в протоколах допитів потерпілих осіб, протоколах огляду документів, протоколах проведення заходів забезпечення кримінального провадження, в оригіналах розписок про отримання грошових коштів та іншими доказами, які у своїй сукупності підтверджують вчинення кримінальних правопорушень.

14.01. 2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), у великих розмірах та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у особливо великих розмірах.

Сторона обвинувачення вважає, що наявні наступні ризики:

- п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років та вона усвідомлює про неминучість покарання. Окрім цього, ОСОБА_7 , постійно змінює контактні номери мобільних телефонів та у будь-який час може покинути місце проживання, тим же самим переховуватись від суду за скоєні нею кримінальні правопорушення;

- п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування не завершене та підозрювана, маючи у своєму розпорядженні отримані від потерпілих грошові кошти в особливо великих розмірах, могла легалізовувати їх шляхом інвестування в підприємницьку діяльність членів своєї родини, придбання дорогоцінного рухомого та нерухомого майна через третіх осіб та з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілих, свідків, так як їй можуть бути відомі їх анкетні дані та вона може, шляхом погроз, змушувати їх змінити свої показання на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 , свідомо заволодівши грошовими коштами потерпілих осіб в особливо великих розмірах, не маючи жодних намірів їх поверти, може не являтися до слідчого, прокурора та суду у зв`язку із виїздом за межі Івано-Франківської області та/або України, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, маючи на те законні підстави у період проголошеного воєнного стану на території України. Водночас розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 в 2020 році, з метою недопущення реалізації ДВС її нерухомого майна через електронні торги, на користь стягувачів, перед якими в неї наявні боргові зобов`язання, намагаючись оскаржити дії державного виконавця, скеровувала на адресу Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби одну купюру - 50 млн. доларів Республіки Зімбабве, обіг якої в зазначеній державі зупинений ще у 2008 році і НБУ не встановлює курс відносно цієї валюти та остання, свідомо знаючи, що надіслана нею валюта не має жодної цінності, виявила явну неповагу до судової системи та виконавчої служби України, намагаючись тим самим, такими своїми умисними та свідомими діями, що свідчать про відсутність у неї будь-яких намірів повертати отримані грошові кошти від потерпілих та інших осіб, зупинити процедуру відчуження її майна;

- п. 5 - вчинити інші, аналогічні вчиненим, кримінальні правопорушення, оскільки підозрювана ОСОБА_7 , офіційно не працює, в неї наявні великі грошові зобов`язання перед стягувачами, про що свідчать відомості із зведеного виконавчого провадження, що перебуває у провадженні Івано-Франківського міського відділу ДВС, які вона умисно не погашає, та враховуючи систематичність та повторність вже вчинених нею кримінальних правопорушень, може продовжити свою злочинну діяльність, що характеризує вказану особу як таку яка на шлях виправлення та перевиховання не стає.

Відтак, сторона обвинувачення вважає, що застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки буде недостатнім для запобігання ризикам та забезпечення виконання завдань кримінального провадження. Окрім цього, до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків у відповідності до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

При запобіжному заході у виді домашнього арешту підозрювана усвідомлюючи про можливість призначення їй судом покарання у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на неї обов`язки, може покинути місце свого проживання та межі території України взагалі з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Сторона обвинувачення вважає, що застосування судом стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1 300 розмірів прожиткового мінімуму ( 3 936 400 грн.) зможе гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. Беручи до уваги розмір заподіяння майнової шкоди потерпілим особам, що становить в перерахунку на національну валюту України, згідно курсу НБУ на час вчинення кримінальних правопорушень - понад 16 млн. грн, яка наразі невідшкодована, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, їх тяжкість, вид діяльності, яким підозрювана займалась у періоди вчинення кримінальних правопорушень, її репутацію, наявність вказаних ризиків.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання.

Захисник заперечила відносно задоволення клопотання вказавши, що ризики необхідні для застосування вказаного запобіжного заходу відсутні. Просила врахувати, що підозрювана має сталі соціальні зв`язки, давала у даному кримінальному проваджені покази як свідок. Кримінальне провадження зареєстроване у 2019 році і з того часу підозрювана не виїжджала та не намагалася виїхати за межі України. По мірі можливості частково повертала кошти. Також, просила звернути увагу, що інкриміновані дії мали місце саме в період з січня 2017 року по березень 2018 року та пов`язані саме з діяльністю по обміну валют. Раніше підзахисна не підозрювалася та не притягалася до будь-якої відповідальності. Відтак, просила затсосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту чи мінімального розміру застави.

Підозрювана просила зменшити розмір застави, будь-яких коштів чи майна у неї немає. Вона дуже шкодує про свої борги. По мірі можливості повертала такі. Люди, які позичали такі кошти отримували за такі певні відсотки. Гроші, які їй давали потерпілі були втрачені через коливання курсу валюти. Її донька та зять ніякого відношення не мають до вказаних коштів потерпілих. З ОСОБА_18 вона разом протягом останнього тривалого часу не проживають, спілкуються зрідка.

Дослідивши матеріали, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважаю, що клопотання слід задоволити.

Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003126 від 19.09.2019 стосовно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), у великих розмірах та у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у особливо великих розмірах.

14.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, а саме в діях, які полягають у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, у великих розмірах; та за ч.4 ст. 190 КК України, а саме в діях, які полягають у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, у особливо великих розмірах.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 4, 5 цієї ж статті застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідча суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) (ч. 5 ст. 9 КПК України).

3.5.У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175).

3.6.Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. The United Kingdom), від 28.10.1994, заява № 14310/88, п. 55).

3.7.Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальне правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання, зокрема, копіями : протоколів допиту потерпілих, їх додаткових допитів, свідків; протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 22.05.2024; протоколом огляду документів від 04.12.2024 оригіналів розписок ОСОБА_7 про позику коштів, що містяться у матеріалах цивільних справ Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Дані, що містяться у наданих слідчій судді копіях матеріалів кримінального провадження можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальні правопорушенні, передбачені ч. 3,4 ст. 190 КК України, та виправдовують подальше розслідування та забезпечення такого відповідним заходом забезпечення кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні наведеного.

Слідча суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Такий ризик підтверджується тяжкістю передбаченого покарання за інкримінований підозрюваній злочин.

Отже, існування ризику переховування підтверджується ймовірністю для підозрюваної бути засудженою на тривалий строк з позбавленням усього належному їй на праві власності майна.

Вирішуючи щодо можливостей підозрюваної переховуватись від органу досудового розслідування та суду, слідча суддя бере до уваги відомості про майновий стан підозрюваної в контексті характеру інкримінованих кримінальних правопорушень, та достатній майновий стан її близьких згідно аналітичного досьє ( доньки, зятя, наявність у таких досить значної кількості нерухомого майна (квартир, земельних ділянок, автомобілів, АЗС, здійснення зятем підприємницької діяльності ).

Окрім того, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , слідча суддя також не виключає можливості нелегального перетину кордону нею. Адже, очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією рф проти України, у підозрюваної збільшуються можливості для ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні

З цього питання слідча суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні.

Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки, потерпілі допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Слідча суддя вважає такий ризик доведеним. Адже на даний час у кримінальному провадженні триває досудове розслідування, отже, продовжується збір фактичних даних, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, у

Також, слідчий суддя приймає до уваги, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки стороною обвинувачення зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 в 2020 році, з метою недопущення реалізації ДВС її нерухомого майна через електронні торги, на користь стягувачів, перед якими в неї наявні боргові зобов`язання, намагаючись оскаржити дії державного виконавця, скеровувала на адресу Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби одну купюру -50 млн. доларів Республіки Зімбабве, обіг якої в зазначеній державі зупинений ще у 2008 році і НБУ не встановлює курс відносно цієї валюти та остання, свідомо знаючи, що надіслана нею валюта не має жодної цінності, намагалась зупинити процедуру відчуження її майна, направленого на погашення боргів.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує, що дії, які інкримінуються підозрюваній підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.3, 4 ст. 190 КК України, тобто є кримінально караними. Описана у клопотанні та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваної з таким кримінальним правопорушенням.

Також покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона підозрюється, пов`язані із позбавленням волі та конфіскацією усього належному їй на праві власності майна.

Слідчою суддею встановлено, що підозрювана раніше не судима, доказів притягнення до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні у розпорядженні слідчої судді немає.

Поряд з цим, слідча суддя зважає на розмір заподіяної шкоди 8-ми потерпілим за борговими розписками, що в еквіваленті до національної валюти станом на 2017-2018 роки, як зазначено органом досудового розслідування, становить понад 16 000 000 грн.

Окрім того, слідча суддя бере до уваги, що станом на день вирішення клопотання підозрюваній виповнилось 60 років, вона є вдовою ( зі слів), має повнолітню доньку.

У судовому засіданні підозрювана повідомила, що наразі не працевлаштована, займається незначними підробітками, отримує дохід близько 5 000 грн. в місяць.

Також слідча суддя бере до уваги й інший майновий стан підозрюваної ( згідно протоколу огляду вилученого мобільного телефону підозрюваної із зафіксованого спілкування встановлено, що ОСОБА_7 займається торгівлею одягу та сумок, в тому числі відомих брендів, від чого отримує неофіційний та не облікований дохід. Грошові перерахунки за надані послуги ( реалізацію продукції) ОСОБА_7 отримує на картки, які за нею не зареєстровані ( належать її співжителю ОСОБА_19 , та особі із даними ОСОБА_20 ). А також більше ніж достатній вищезазначений майновий стан близьких (рідних) підозрюваної ( доньки, чоловіка доньки), адже заставодавцем може бути будь-яка інша особа.

З урахуванням встановлених під час розгляду клопотання слідчого обставин, запобігти встановленим ризикам, можливо шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи ступінь ймовірності настання ризиків, запобігти їм можливо саме за допомогою застави.

Оцінюючи ж можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, а саме домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. Адже, у випадку їх застосування відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Щодо розміру застави.

За змістом приписів ч. 4 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави слідча суддя зобов`язана врахувати:

-обставини кримінального правопорушення;

-майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу;

-встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України;

-можливість достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;

-те, що такий розмір не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.

Європейський суд з прав людини вважає, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22.05.2018, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, заява № 12050/04, § 78).

Водночас, підозрюваного, якого судові органи готові відпустити під заставу, повинен надати вірну інформацію, яку за необхідності можливо перевірити, щодо суми застави, яка може бути призначена (рішення у справах «Іванчук проти Польщі» (Ivanchuk v. Poland) від 15 листопада 2001 року, заява № 25196/94, § 66; «Тошев проти Болгарії» (Toshev v. Bulgaria) від 10 серпня 2006 року, заява № 56308/00, § 68).

Під час розгляду клопотання сторона захисту просила про мінімальний розмір застави для даної категорії злочину.

Проте, виходячи із встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, слідча суддя переконана, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрювану від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки. З іншого боку, розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов застави, це фактично призвело б до подальшого її ув`язнення, яке перетворилося б на безальтернативне.

Слідча суддя переконана, що застава застосовується у першу чергу задля належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Водночас, враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

При визначенні розміру застави слідча суддя також бере до уваги обставини ймовірного вчинення кримінальних правопорушень та не може залишити поза увагою розмір шкоди, завданий такими кримінальними правопорушеннями, кількість потерпілих, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваної, особистими даними, про які уже вище зазначалось.

Також, слід зауважити, що при обґрунтуванні розміру застави, про який просить сторона обвинувачення, посилається між іншим на факт спільного проживання із ОСОБА_19 , у справі № 344/4120/20. Однак рішенням Івано-Франківського суду Івано-Франківської області від 23.06.2020 у такому позові ОСОБА_19 до ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , Релігійної громади «Покрови Богородиці Діви» ОСОБА_21 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Івано-Франківський МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ТОВ «Форінт» про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, визнання майна спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживають однією сім?єю, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, виключення з опису та зняття арешту з майна відмовити- відмовлено ( дані ЄДРСР, ІНФОРМАЦІЯ_2 ). З протоколу огляду мобільного підозрюваної, останній дзвінок ( пропущений) від абонента «Хома» мав місце 09.10.2024. Разом з тим, суд не виключає можливості перебування ОСОБА_7 у цивільних правовідносинах ( цивільному шлюбі як стверджує сторона обвинувачення), однак на час розгляду даного клопотання, таких стороною обвинувачення не доведено.

Водночас, слідча суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самою підозрюваною, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України.

З огляду на викладене, слідча суддя переконана, що застава у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ч. 5 ст. 182 КПК України, яка може бути встановлена особі, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків. А тому заставу належить призначити у розмірі, який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, майновий стан підозрюваної у сукупності з обставинами ймовірного вчинення кримінальних правопорушень, даними про її особу, її близьких, встановленими ризиками, завданих збитків за інкримінованими кримінальними правопорушеннями, наявністю відкритими виконавчими провадженнями щодо стягнення боргів перед потерпілими, переконують слідчого суддю у тому, що обґрунтованим розміром застави є 2 000 000 ( два мільйони) гривень.

На переконання слідчої судді, такий розмір застави з огляду на вищевикладене не є завідомо непомірним для підозрюваної та разом з покладеними на неї обов`язками, забезпечуватиме належну процесуальну поведінку та запобігатиме існуючим ризикам.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З огляду на встановлені ризики, обставини, викладені в повідомленій підозрі та дані матеріалів клопотання, на підозрюваного слід покласти також обов`язки, об`єктивна необхідність у яких доведена прокурором, на строк два місяці тобто, до 14.03.2025 включно, а саме: - не відлучатися за межі м. Івано-Франківська Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання компетентними органами свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на встановлені у цій ухвалі обставини, а також обставини, викладені у повідомленні про підозру, зазначені обов`язки, у разі внесення застави, покладаються на підозрювану строком на два місяці (ч. 7 ст. 194 КПК України). Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання.

Водночас, слідча суддя не вважає за необхідне надавати окремо детальні відповіді на ряд інших доводів сторони захисту, з огляду на позицію ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, 18 липня 2006 року, оскільки вони не мають суттєвого значення для вирішення питань цього розгляду.

Також, слід роз`яснити, що відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 2 000 000 ( два мільйони ) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Зобов`язати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 14 березня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування;

- не відлучатися за межі м. Івано-Франківська Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання компетентними органами свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 14 березня 2025 року включно, та підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали 16 січня 2025 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1