УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження, за апеляційною скаргою прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 , на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні подання заступника начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, відмовлено в задоволенні подання заступника начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння. Подання разом з доданими до нього документами повернуто органу з питань пробації для належного оформлення.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор зауважує, що під час виконання вироків, відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд вирішує питання про звільнення засудженого від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України. Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України в судове засідання щодо розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Пояснює, що Первомайським міськрайонним судом у змісті оскаржуваної ухвали зазначено, що належне повідомлення засудженого ОСОБА_7 про дату, час та місце розгляду справи не відбулось внаслідок ненадання органом пробації до суду даних про актуальну адресу засудженого, інформації про його засоби зв`язку. Разом із тим, звертає увагу, що у змісті подання заступника начальника Первомайського районного відділу філії «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння ОСОБА_7 та самої ухвали суду першої інстанції від 16.10.2024 вказано дані про місце проживання засудженого - АДРЕСА_1 .

Вважає, що судом відмовлено у звільненні засудженого від покарання за діяння, кримінальна карність якого скасована, внаслідок недодержання процесуальних вимог самим судом першої інстанції та допущення неповноти судового розгляду у вигляді не вжиття заходів до з`ясування факту зміни цивільного стану фізичної особи ОСОБА_7 - шляхом надання сторонам можливості долучити відповідні докази (інформації із Державного реєстру актів цивільного стану громадян, уповноважених органів, тощо), суперечить вимогам ст. 370 КПК України в частиш обов`язкової обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

На думку прокурора, факт відмови у задоволенні клопотання про звільнення особи від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння свідчить про залишення особи під покаранням, що не має своїм підґрунтями належної правової норми, та про ретроактивність прийнятого судом першої інстанції рішення, яке спричинило існування покарання за вже не кримінально карне діяння особи на її шкоду без правових на те підстав.

Звертає увагу, що сама по собі обставина наявності у ОСОБА_7 не відбутого покарання, від якого його не звільнено, передбачає застосування до засудженого чисельних заходів державного примусу, як то оголошення його за наявності підстав в розшук, затримання, застосування положень чинного кримінального закону в частині направлення на відбування призначеного покарання, від якого було звільнено на підставі ст. 75 КК України, тощо.

Вважає, що ухвалення судом першої інстанції рішення про відмову у звільненні ОСОБА_7 від призначеного покарання суттєво порушує не тільки норми національного законодавства, проте й положення ст. 7 Конвенції про захист прав людини.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

10.09.2024 року до суду надійшло подання заступника начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

З подання вбачається, що 04.01.2017 року до Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях для виконання надійшов вирок відносно засудженого ОСОБА_7 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, яким усунена кримінальна караність діяння, за яке засуджений ОСОБА_7 , а тому заступник начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях просить звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання.

Ухвалою суду, відмовлено в задоволенні подання заступника начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння. Подання разом з доданими до нього документами повернуто органу з питань пробації для належного оформлення.

Відмовляючи в задоволенні подання та повертаючи подання разом з доданими до нього документами органу з питань пробації для належного оформлення, суд посилаючи на ч.5 ст.539 КПК України, зауважив, що представником органу з питань пробації не надано суду актуальної адреси фактичного місцезнаходження ОСОБА_7 , не зазначено жодних засобів зв`язку з ним, не надано суду інформації на підтвердження того, що особа, щодо якої розглядається подання ОСОБА_7 взагалі жива. у зв`язку з чим у суду відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_7 про дату, час та місце розгляду справи.

Обставини встановлені апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив ухвалу суду скасувати, вивчивши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі вищезазначеної норми та Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п. 13 ст. 537 КПК України, заступник начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 звернувся до суду з поданням щодо звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного судом покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні подання заступника начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння. Подання разом з доданими до нього документами повернуто органу з питань пробації для належного оформлення.

Відмовляючи в задоволенні подання та повертаючи подання разом з доданими до нього документами органу з питань пробації для належного оформлення, суд посилаючи на ч.5 ст.539 КПК України, зауважив, що представником органу з питань пробації не надано суду актуальної адреси фактичного місцезнаходження ОСОБА_7 , не зазначено жодних засобів зв`язку з ним, не надано суду інформації на підтвердження того, що особа, щодо якої розглядається подання ОСОБА_7 взагалі жива. у зв`язку з чим у суду відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_7 про дату, час та місце розгляду справи.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів судової справи ОСОБА_7 був засуджений за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку) кавоварки марки «AURORA» моделі AU-145 вартістю 400 грн., вчинену 17.07.2016 року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року 1 330 гривень, з 1 травня 1 399 гривень, з 1 грудня 1 544 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2016 року 1 378 гривень, з 1 травня 1 450 гривень, з 1 грудня 1 600 гривень.

Отже, в частині кваліфікації кримінальних правопорушень при визначенні розміру шкоди, збитків застосовується неоподатковуваний мінімум в розмірі 689 грн. (50 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, в даному випадку на 2016 рік).

Таким чином, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України в судове засідання щодо розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Як вбачається зі змісту подання заступника начальника Первомайського районного відділу філії «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння ОСОБА_7 та самої ухвали суду першої інстанції від 16.10.2024р., вказані дані про місце проживання засудженого - АДРЕСА_1 .

Колегія суддів наголошує, що сама по собі обставина наявності у ОСОБА_7 не відбутого покарання, від якого його не звільнено, передбачає застосування до засудженого чисельних заходів державного примусу, як то оголошення його за наявності підстав в розшук, затримання, застосування положень чинного кримінального закону в частині направлення на відбування призначеного покарання, від якого було звільнено на підставі ст. 75 КК України, тощо.

За такого, відмова у задоволенні клопотання про звільнення особи від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння свідчить про залишення особи під покаранням, що не має своїм підґрунтями належної правової норми, та про ретроактивність прийнятого судом першої інстанції рішення, яке спричинило існування покарання за вже не кримінально карне діяння особи на її шкоду без правових на те підстав.

Відтак, висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання заступника начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_7 , у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння та повернення подання разом з доданими до нього документами органу з питань пробації, не ґрунтується на вимогах закону та судом першої інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду, з урахуванням доводів апеляційної скарги прокурора, необхідно усунути вказані в ухвалі порушення, та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 413, 415, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_7 , скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді