Справа № 601/3766/24
Провадження № 1-кс/601/838/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду місті Кременець клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні №0000290 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000290 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні сектору дізнання (надалі СД) Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (надалі Кременецький РВП ГУНП в Тернопільській області) перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000290 від 30.12.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Так, 29.12.2024 надійшло повідомлення зі служби 102 від інспектора СРПП СПД (м. Почаїв) про те, що в м. Почаїв, вул. Лаврська, було виявлено порушення правил ПДР водієм автомобіля марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 , в ході перевірки документів останній використав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 8041, що містить ознаками підробки.

29 грудня 2024 року, під час опитування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , було встановлено, що в перших числах червня 2024 року, він за грошові кошти в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень домовився про виготовлення на своє ім`я посвідчення права керування транспортними засобами із дозволяючи ми категоріями «В, В1, С», таким чином придбав у невідомого чоловіка видане на його ім`я, посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане 04.06.2024, яким користувався до 29.12.2024.

Також, 29 грудня2024 року, у зв`язку з необхідністю проведення судово технічної експертизи документів та інших слідчих дій у кримінальному провадженні, в ході огляду місця події, ОСОБА_4 добровільно видав завідомо підроблений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 з дозволяючою категорією «В, В1, С» видане 04.06.2024, яке було поміщено до спец-пакету із маркуванням «KIV2125999». На підставі вищенаведеного, просить накласти арешт на даний речовий доказ.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, згідно якої просить подане клопотання слухати у його відсутності, вимоги клопотання підтримав та просить його задоволити з наведених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву про слухання даного клопотання у його відсутності, не заперечує щодо накладення арешту на вилучене в нього майно.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 30.12.2024 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000290 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30.12.2024, визнано речовим доказом: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 з дозволяючою категорією «В, В1, С» видане 04.06.2024, яке було поміщено до спец-пакету із маркуванням «KIV2125999».

Частиною 1 статті 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

З урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, на наступне майно:

- бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 з дозволяючою категорією «В, В1, С» видане 04.06.2024, яке було поміщено до спец-пакету із маркуванням «KIV2125999».

Дозволити зберігання вказаного бланку посвідчення водія серії НОМЕР_3 з дозволяючою категорією «В, В1, С» видане04.06.2024 року, яке було поміщено до спец-пакету із маркуванням «KIV2125999» при матеріалах кримінального провадження № 0000290.

У відповідності до частини 4 статті 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1