Справа № 464/4455/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1288/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», кримінальне провадження № 0000235 за апеляційною скаргою прокурора Франківської ОП м.Львова ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 18.12.2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу підготовчого судового засідання Сихівського районного суду м.Львова від 18.12.2024, якою кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000235 від 18.03.2024, про обвинувачення ОСОБА_7 , за ч.4 ст. 185 КК України, закрито у зв`язку із звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з підстав втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішено питання речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.

Прокурор в апеляційній скарзі просить змінити ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 18.12.2024 стосовно ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000235 від 18.03.2024, про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, а також його звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити із резолютивної частини ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 18.12.2024 посилання на звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вважати кримінальне провадження №0000235 від 18.03.2024, про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закритим на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Не оспорюючи питання втрати чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння, прокурор покликається на те, що закриття кримінального провадження, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, повинно здійснюватися на підставі вимог п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а не підпункту 1-2 ч.2 ст.284 КПК України.

У даному випадку, в резолютивній частині ухвали судом першої інстанції взагалі не наведено підставу для закриття кримінального провадження №0000235 від 18.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, чим допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження №00000235 від 18.03.2024 про обвинувачення ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із набуттям чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», котрим внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_7 , після роз`яснення судом йому положень ст.479-2 КПК України, надав згоду на закриття кримінального провадження щодо діянь, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, погодився із обставинами, викладеними у обвинувальному акті. Пояснив, що повністю визнав обставини, викладені у обвинувальному акті, вчинив правопорушення саме за таких обставин. Фактичні дані, встановлені стороною обвинувачення, не оспорює, а тому не заперечував щодо закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який дав згоду на закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 185 КК України та просив задовольнити апеляційну скаргу, обговоривши доводи наведені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Так, згідно нової редакції ст. 51 КУпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 757 грн. Відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає від 575 грн. до 3028 грн. у 2024 році.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн.

Згідно ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч.1 ст.5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд першої інстанції підставно врахував зміни внесені в чинне законодавство, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 17.03.2024 року викрав товар на суму 389 грн. 58 коп.

Вказані дії обвинуваченого підпадають під адміністративні правопорушення за які передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення по суті врахував зазначені вище вимоги КПК України, однак безпідставно взяв до уваги та застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 вимоги ч. 2 ст. 284 КПК України, якою передбачено

закриття кримінального провадження у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності.

При цьому пославшись на те, що згідно з підпункту 1-2 ч.2 ст. 284 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував про закриття стосовно нього кримінального провадження порушеного відносно нього за ч.4 ст. 185 КК України, а навпаки дав згоду на застосування до нього п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК про закриття кримінального провадження в разі коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 вимог ч.2 ст. 284 КПК України є необргунтованим та суперечить чинному законодавству.

Апеляційні вимоги прокурора знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції єістотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга задоволенню. У решті ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413, 419, 284, 479-2, 424 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора Франківської ОП м.Львова ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Сихівського районного суду м.Львова від 18.12.2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити.

Виключити з резолютивної частини ухвали підготовчого судового засідання Сихівського районного суду м.Львова від 18.12.2024 року покликання на звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вважати кримінальне провадження №0000235 від 18.03.2024, про обвинувачення ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закритим на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий:

Судді: