Справа № 635/2711/20
Провадження № 1-кп/635/93/2025
УХВАЛА

15 квітня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження № 0000406 від 08 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Високий Харківського району Харківської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_5 , на початку лютого 2020 року в денний час, більш точної дати та години під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, прийшли до земельної ділянки, яка розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить гр. ОСОБА_6 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали цеглу розміром 25x12x6,5 см, марки 200, червоного кольору в кількості 150 штук, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5902 від 19.03.2020, склала: 4 грн. 65 коп. за одну штуку на суму 697 грн. 50 коп.

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та розпорядилися ним на власний розсуд, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 697 грн. 50 коп.

Крім цього, в лютому 2020 року в денний час, більш точної дати та години під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , за попередньою змовою разом з ОСОБА_5 , прийшли до земельної ділянки, яка розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить гр. ОСОБА_6 , де заздалегідь знали про наявність там цегли, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрали частину цеглу розміром 25x12x6,5 см., марки 200, червоного кольору в кількості 170 штук, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5902 від 19.03.2020, склала: 4 грн. 65 коп. за одну штуку на суму 790 грн. 50 коп.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та розпорядилися ним на власний розсуд, чим завдали матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 3790 грн. 50 коп.

Крім цього, в лютому 2020 року в денний час, більш точної дати та години під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_5 прийшли до земельної ділянки, яка розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить гр. ОСОБА_6 , де заздалегідь знали про наявність там цегли, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, впевнившись, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрали останню частину цегли, розміром 25x12x6,5 см., марки 200, червоного кольору в кількості 197 штук, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5902 від 19.03.2020. склала: 4 грн. 65 коп. за одну штуку на суму 916 грн. 50 коп., після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, заподіявши потерпілому шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо закриття даного кримінального провадження у зв`язку з прийняттям закону про декриміналізацію.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією діяння відповідно до Закону України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, який набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив закрити провадження, при цьому, зазначив, що йому зрозуміла суть закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині 1ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що станом на 2020 рік становило 2102 грн., тобто кримінальна відповідальність настає у випадку заволодіння майном вартістю понад 2102 грн.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, надійшло до суду 13.05.2020, однак на момент розгляду цього кримінального провадження судом втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України № 3886-ХІ від 18 липня 2024 року внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті вказано, що протиправними діями обвинувачених у 2020 році заподіяна майнова шкода потерпілому ОСОБА_6 на суму 697,50 грн., 790,50 грн. та 916,50 грн. відповідно, тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченим за кожним епізодом не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01 січня 2020 року становило 2102 грн.

Положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання щодо речових доказів судом не вирішується у зв`язку з оголошенням розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 284, 479-2 КПК України, ст.ст. 3, 4, 5 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження № 0000406 від 08 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали суду та відповідні матеріали направити до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1