СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1055/25
пр. № 1-кп/759/838/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2025 за № 0000012, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка Якимівського р-ну Запорізької обл., українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який здобув вищу освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, має двох малолітніх дітей, є ВПО, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий:

- 26.02.2024 Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13.06.2024 розстрочено виплату суми штрафу на 10 місяців рівними частинами по 1700 грн щомісячно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, яку протягом року, а саме 26.02.2024 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову протягом року вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за таких обставин.

Так, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, 03.01.2025, знаходячись за адресою м. Київ, вул. Верховинна, 81, у підземному переході, приблизно о 14 год. 30 хв., знайшов поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP.

Усвідомлюючи, що дана кристалоподібна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, ОСОБА_3 , маючи намір, спрямований на зберігання без мети збуту психотропної речовини, поклав її до правої кишені куртки, таким чином придбав та став зберігати психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, без мети збуту, для особистого вживання.

У подальшому, 03.01.2024 о 15 год. 10 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на прилеглій території будинку, що за адресою: м. Київ, вул. Верховинна 81, був викритий працівниками поліції, яким добровільно, у присутності двох понятих, з правої кишені куртки видав поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору.

Згідно з висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-25/686-НЗПРАП від 08.01.2025, надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,694 г.

Згідно зі Списком № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), за який передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, є маса від 0,15 г до 1,5 г.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вченого особою протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він 03.01.2025 приблизно о 14 год. 30 хв. ішов через підземний перехід, що за адресою м. Київ, вул. Верховинна, 81, та побачив на поручні висіла ізолента, прикріплена магнітом. Він взяв ізоленту та поклав до кишені куртки. Він здогадувався, що у ізоленті психотропна речовина «сіль», оскільки він раніше вживав «солі» PVP, вживав більше року. Через деякий час його зупинили працівники поліції, яким він добровільно видав ізоленту з психотропною речовиною. Жодного тиску працівники поліції на нього не чинили. На даний час він психотропні речовини не вживає, неофіційно працює різноробочим на будівництві. Також показав, що він частково сплатив штраф, а саме здійснив один платіж, призначений йому вироком Ірпінського міського суду Київської області від 26.02.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України. Просив не застосувати до нього покарання пов`язане з позбавленням волі.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 03.01.2025, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 81, незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, вчиненого особою протягом року після засудження за цією статтею, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та розкаянні; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він розлучений, має двох малолітніх дітей, офіційно непрацевлаштований, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про його осудність; раніше судимий.

Таким чином, за сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України слід призначити у межах, установлених у санкції ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у виді позбавлення волі. При цьому, суд не вбачає правових підстав для застосування ст. 75 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, вироком Ірпінського міського суду Київської області від 26.02.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13.06.2024 розстрочено виплату суми штрафу на 10 місяців рівними частинами по 1700 грн щомісячно. Згідно з листом Ірпінського міського суду Київської області від 03.03.2025 № 367/1629/24 станом на 03.03.2025 квитанції про сплату штрафу до суду не надходили.

За таких обставин, суд, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, з урахуванням правил, передбачених ч. 3 ст. 72 КК України, а саме: даний вирок та вирок Ірпінського міського суду Київської області від 26.02.2024 слід виконувати самостійно.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 26.02.2024 і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, які на підставі ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,694 г., яка знаходиться у сейф пакеті № 3637823 та який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП в у м. Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертиз, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 3183 (три тисячі сто вісімдесят) грн 60 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1