ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/697/25 Справа № 180/718/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 , захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_10 , на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 лютого 2025 року, з визначенням застави у 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 гривень.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд, врахувавши тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, стадію розгляду провадження, посилався на те, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не припинили існувати та застосування менш обтяжливого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити останньому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що суд вийшов за межі клопотання та вдався до оцінки доводів та підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, які прокурор фактично не заявляв. На переконання захисника клопотання прокурора є необґрунтованим, а встановлені судом ризики недоведеними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити останньому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник наводить доводи, аналогічні за змістом тим, що наведені ним в апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати, відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю.

Свої вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю клопотання вимогам ст. 184 КПК України та недоведеністю встановлених судом ризиків. Адвокат зазначає, що зміст клопотання є тотожним попереднім клопотанням, на підставі яких суд продовжував запобіжний захід. При цьому, клопотання не містить обґрунтувань ступеня ймовірності заявлених у ньому ризиків. Захисник вказує на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є батьком двох дітей, має на утриманні одну дитину, а також мати похилого віку, яка хворіє на хронічні захворювання серця. Окрім цього, обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягався, в 2014 році приймав участь в АТО та отримав поранення кісті руки. На переконання сторони захисту, наведені обставини спростовують зазначені судом ризики, проте суд їх не врахував, а також не з`ясував чи здатні більш м`які запобіжні заходи їм запобігти.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, відмовити прокурору у задоволенні клопотання та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, окрім доводів, аналогічних за змістом тим, що наведені в апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник посилається на те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, бабусю на утриманні, яка через хвороби серця потребує догляду, постійне місце проживання. Окрім цього, обвинувачений раніше не судимий, приймав участь в АТО, а за час перебування під вартою у нього погіршився стан здоров`я, почала прогресувати хвороба «Псоріаз». На переконання сторони захисту, наведені обставини спростовують зазначені судом ризики, проте суд їх не врахував, а також не з`ясував чи здатні більш м`які запобіжні заходи їм запобігти.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просить ухвалу скасувати, змінити обвинуваченому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, а також знизити розмір застави до мінімального.

Свої вимоги про скасування ухвали захисник обґрунтовує недоведеністю встановленим судом ризиків. Адвокат звертає увагу на те, що свідки перебувають поза межами населеного пункту, де проживає ОСОБА_13 , а жодні докази здійсненні впливу на них, а також на експертів, прокурором надано не було. Поряд із цим, обвинувачений постійно мешкає з цивільною дружиною та її сином, має міцні соціальні зв`язки, житло, зареєстроване місце проживання, роботи, з якої його не звільнено та стабільний дохід. Окрім цього, захисник зауважує, що ОСОБА_13 раніше не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше. Наведені обставини суд залишив поза своєю увагою та фактично керувався лише тяжкістю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується. Окрім цього, адвокат вважає, що суд визначив заставу завідомо непомірну для обвинуваченого, не врахувавши його реальний майновий стан.

Заслухавши суддю-доповідача, захисників та обвинувачених, які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

В силу вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах контрольного провадження, 13 грудня 2024 року судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою останніх.

Вирішуючи питання про продовження строку застосування запобіжного заходу суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість подальшого тримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 під вартою, та дійшов висновку про існування тих, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились і виправдовують тримання обвинувачених під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 та доводи захисту щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення цього питання.

Так, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , які відносяться до категорії особливо тяжких, покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, стадію розгляду провадження та відповідно наявність передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК ризиків, які не припинили існувати, тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останніх та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 під вартою, та стороною захисту не наведені.

Доводи захисників обвинувачених про недоведеність встановлених судом ризиків суд вважає необґрунтованими, оскільки сукупність даних про тяжкість злочинів у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , обставини провадження, зокрема вчинення злочинів у складі злочинної організації, покарання, яке загрожує останнім у разі визнання винуватими, з урахуванням стадії розгляду кримінального провадження, який наразі триває, та оголошеного на території України воєнного стану, беззаперечно вказує на їх існування.

Твердження захисників обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 про міцність соціальних зв`язків кожного з обвинувачених не заслуговують на увагу, оскільки не є стримуючим фактором належної процесуальної поведінки останніх, як такі, що не перешкодили обвинуваченим розпочати злочинну дільність. При цьому, доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про погіршення стану здоров`я останнього за час ув`язнення суд розцінює критично, оскільки доказів неможливості отримання обвинуваченого належного лікування у умовах тримання під вартою суду не надано.

Що стосується доводів захисника обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про необґрунтованість клопотання то вони не заслуговують на увагу. Колегія суддів звертає увагу на відсутність потреби на цій стадії провадження у долученні до клопотання доказів, які обґрунтовують наведені прокурором ризики, оскільки вони наявні у матеріалах провадження. Що стосується змісту самого клопотання, то він відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України, а наведені у ньому обставини повністю знайшли своє підтвердження у матеріалах провадження.

Щодо доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_13 про те, що суд визначив йому завідомо непомірний розмір застави, то вони також є необґрунтованими.

На переконання колегії суддів, з огляду на обставини провадження, тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_13 , визначений судом розмір застави у 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатен забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та вимогам ст. 182 КПК України не суперечить.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 , захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_12 , захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2024 року про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст. 307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3