ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/3062/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2382/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.126-1 КК України
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2024 року

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків, громадянина України, не зареєстрованого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , пенсіонера, неодруженого, із середньо освітою, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_7 не обирано.

Цим вироком встановлено, що у період часу з 28.11.2023 року по 06.04.2024., ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно, умисно, систематично вчиняв сварки, в ході яких здійснював фізичне та психологічне насильство щодо особи, з якою він спільно проживає однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, ОСОБА_10 , з якою останній проживає за вищевказаною адресою, шляхом фізичного насильства відносно останньої, словесних образ або погроз, що призвело до спричинення їй фізичного болю, психологічних страждань потерпілої та завдання шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати можливості повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій.

Так, 28.11.2023, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10 , де вчинив сварку, в ході якої виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_10 , чим принижував її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, висловлював в її бік погрози, а згодом в ході сварки надавав ляпасів та стусанів потерпілій, чим не спричинив їй тілесних ушкоджень, проте завдав фізичного болю, чим останній спричинив психологічні страждання і погіршення якості життя, у зв`язку з чим постановою Зміївського районного суду Харківської області від 14 грудня 2023 ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 20.01.2024, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де повторно вчинив сварку, яка виявилась в образах висловлених у нецензурній формі, по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_10 , чим принижував її честь та гідність, чим останній спричинив психологічні страждання і погіршення якості життя, у зв`язку з чим постановою Зміївського районного суду Харківської області від 20 лютого 2024 ОСОБА_7 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ознакою повторності.

Крім того, 23.03.2024, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10 , вчинив конфлікт, і переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіянні їй психологічного насильства, що проявлялось у словесних образах, нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякування, а згодом наніс удар рукою по голові потерпілій, в наслідок чого не спричинив тілесних ушкоджень але завдав фізичного болю, чим вчинив систематичне психологічне та фізичне насильство над потерпілою, що призвело до психологічних та фізичних страждань і погіршення її якості життя, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдало шкоди психічному здоров`ю.

Крім того, 06.04.2024, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю співмешканкою ОСОБА_10 , вчинив конфлікт, і переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіянні їй психологічного насильства, що проявлялось у словесних образах, нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, залякування, а згодом наніс удар рукою по голові потерпілій, в наслідок чого не спричинив тілесних ушкоджень але завдав фізичного болю, чим вчинив систематичне психологічне та фізичне насильство над потерпілою, що призвело до психологічних та фізичних страждань і погіршення її якості життя, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, завдало шкоди психічному здоров`ю.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить вирок суду першої інстанції скасувати внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосування судом закону, який підлягає застосуванню - ст.91-1 КК України, а також невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст.126-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнити з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід у виді направлення до Зміївської міської ради Харківської області для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

Прокурор зазначає, що Закон про кримінальну відповідальність передбачає застосування обмежувального заходу до осіб, які вчинили домашнє насильство, а тому, з урахуванням фактичних обставини цього кримінального провадження, суд першої інстанції безпідставно не застосував до ОСОБА_7 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, а також думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтується на доказах, досліджених у судовому засіданні, аналіз яких даний у вироку.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 учасниками судового процесу не оскаржуються, то висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці судом апеляційної інстанції не підлягають, з урахуванням вимог ч.1 ст.404 КПК України.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі прокурор не наводить доводів щодо зайвої м`якості призначеного ОСОБА_7 покарання за ст.126-1 КК України, а також щодо його звільнення з випробуванням на підставі ст.75 КК України, а тому колегія суддів не переглядає оскаржуваний вирок суду першої інстанції в цій частині.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставно не застосування судом першої інстанції обмежувального заходу, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що вони є обґрунтованими виходячи з наступного.

Згідно вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, в тому числі й при призначенні покарання. При цьому, законним є рішення ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до частини 1 статті 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;

2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності;

3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

5) направлення для проходження програми для кривдників.

Такі заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

У цьому кримінальному провадженні обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильству щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 обмежувальних заходів, колегія суддів враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильство починається з «незначних дрібниць».

При цьому, колегія суддів враховує фактичні обставини цього кримінального провадження, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 систематично вчиняє щодо ОСОБА_10 , яка є його співмешканкою, домашнє насильство у виді психологічних та фізичних страждань.

Крім того, колегія суддів бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який хоча раніше не судимий, але неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-2 КУпАП (т.1 арк.73-74, 94-96).

Більш того, ОСОБА_10 зверталась 28 листопада 2023 року, 20 січня 2024 року, 23 березня 2024 року, 06 квітня 2024 року до ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП України в Харківській області із заявами про прийняття мір до її співмешканця ОСОБА_7 , який вчиняє щодо неї домашнє насильство у виді психологічних та фізичних страждань (т.1 арк.45, 52, 61, 69).

У матеріалах провадження також є довідка КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 14 травня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_10 зверталась 28 листопада 2023 року, 05 грудня 2023 року та 06 квітня 2024 року до служби ЕМД (т.1 арк. 107).

Поряд із цим, відповідно до загального аналізу психологічного портрету ОСОБА_10 , складеного практичним психологом «Центру надання соціальних послуг» Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, підтверджується факт завдання кривдником ОСОБА_10 шкоди її психічному здоров`ю, що проявляється у формах емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати можливості повноцінного відпочинку (безсоння), заниженої самооцінки, втрати здатності до прояву позитивних емоцій та наявності підвищеного рівня вербальної агресії (т.1 арк.112-113).

Отже, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження та відомостей про особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників, оскільки сприятиме виправленню обвинуваченого та буде в інтересах потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, застосування обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників щодо ОСОБА_7 у межах строків, передбачених ч.3 ст.91-1 КК України, колегія суддів вважає необхідним для виправлення обвинуваченого.

Програма для кривдника - це комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству").

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах тендерної рівності, взаєморозуміння: взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином, його наслідки, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується формально позитивно, пенсіонер, неодружений, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку, з призначенням ОСОБА_7 покарання у межах санкції ст.126-1 КК України, із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а також застосування до ОСОБА_7 обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк, передбачений ч.3 ст.91-1 КК України.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується із розміром строку обмежувального заходу, запропонованого прокурором, та вважає необхідним застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми щодо кривдників у середніх межах строку, передбаченого ч.3 ст.91-1 КК України, у зв`язку з чим подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На переконання колегії суддів, саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, є пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності, необхідним та достатнім для досягнення мети покарання - виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Крім того, застосування до ОСОБА_7 обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників також сприятиме виправленню обвинуваченого, що також в інтересах потерпілої.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 420, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, на період іспитового строку покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці.

В решті вирок Зміївського районного суду Харківської області від 01 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий -

Судді: