Справа № 308/4061/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2025 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 від 12.02.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Великі Лази, Закарпатська область, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з неповною вищою освітою, непрацюючої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2025, приблизно о 20 год. 15 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, у ході словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взявши до рук садову металеву лопатку, яка знаходилася у кімнаті, нанесла нею один удар в область голови ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді: вшитих ран в ділянці підборіддя справа та в ділянці зовнішньої поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу. Згідно з даними медичної довідки з травмпункту КНП «УМБКЛ» УМР в неї виявлено: різана рана підборіддя та нижньої третини передпліччя.

Дані тілесні ушкодження спричиняють розлад здоров`я більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день) і за цією ознакою згідно з п. 2.3.2, 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 за №255/791, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України підозрюваній ОСОБА_3 в присутності її захисника ОСОБА_5 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві підозрюваною зазначено, що вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку у даному кримінальному провадженні, згодна та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також згодна з розглядом обвинувального акта без проведення судового засідання у спрощеному провадженні.

Крім того, до суду з обвинувальним актом подано заяву потерпілої ОСОБА_4 , згідно з якою вона згідна з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КК України та згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Прокурором зазначено клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, наявність заяви потерпілої, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції ОСОБА_3 , з урахуванням її заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії проступку, дані про особу винної, яка неодноразово зверталася та лікувалася стаціонарно в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» у наркологічному відділенні (діагноз: розлади психіки по поведінки внаслідок вживання алкоголю), раніше не судима.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, її поведінку після вчинення проступку, відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 2 ст. 125 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Процесуальних витрат немає.

Питання щодо речового доказу вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ: маленьку лопатку з дерев`яним руків`ям та червоним кінцем, упаковану у паперовий білий конверт та опечатано стрічкою, що передано для зберігання до камери зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1