Справа №760/3010/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегово Закарпатської області, громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , табір, без зареєстрованого місця проживання на території України, не одруженої, не маючої на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, судимої,

якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та під час досудового розслідування були встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

А саме, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимою: а саме 1) 19.12.2012 Солом?янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 2) 24.07.2013 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 3) 11.08.2016 Солом?янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 4) 09.06.2020 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення та перевиховання не стала та вчинила новий умисний корисливий злочин за наступних обставин. ОСОБА_4 усвідомлюючи, що у зв?язку у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України N?64/2022 від 24.02.2022, N?133/2022 від 14.03.2022, N? 259/2022 від 18.04.2022, N?341/2022 від 17.05.2022, N?573/2022 від 12.08.2022, N?757/2022 07.11.2022 та N? 58/2023 від 06.02.2023 затвердженими відповідно законами України N?2402-1X від 24.02.2022, N?2119-1Х від 15.03.2022, N?2212-1Х від 16.11.2022 та N?2915-1X від 07.02.2023, N? 3057-1X від 02.05.2023, N? 451-IX від 18.08.2023, N?734/2023 від 06.11.2023 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 по теперішній час. Так, ОСОБА_4 , 05.02.2024, приблизно о 16 год. 40 хв., перебуваючи на конкорсі поруч з ескалатором в приміщенні Центрального залізничного вокзалу ст. «Київ-Пасажирський», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, де побачила раніше невідому жінку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої на плечах був одягнений рюкзак блакитного кольору в середині якого знаходився гаманець з грошовими коштами у розмірі 18 517 (вісімнадцять тисяч п?ятсот сімнадцять) гривень. В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення за рахунок майна потерпілої ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 05.02.2024 о 16 годині 45 хвилин, перебуваючи на ескалаторі Центрального залізничного вокзалу станції «Київ-Пасажирський», який рухався до низу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характери своїх дій, передбачаючи та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи таємно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, обравши момент коли потерпіла втратила пильність та відволіклась від слідкування за своїм майном, підійшовши з заду до потерпілої ОСОБА_4 своєю правою рукою розстебнула центральне відділення рюкзака, з якого дістала гаманець блакитного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, в середині якого знаходились грошові коштами у сумі 18 517 (вісімнадцять тисяч п?ятсот сімнадцять) гривень, та поклала його до своєї лівої кишені куртки, в яку була одягнена на той час, після чого, утримуючи при собі викрадений гаманець з грошовими коштами покинула місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдала потерпілій ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму 18 517 (вісімнадцять тисяч п?ятсот сімнадцять) гривень. Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 276 Кримінального процесуального кодексу України, повідомлення про підозру ОСОБА_4 здійснювалось у зв?язку із затриманням особи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, у порядку ст. 208 КПК (фактичний час затримання 05.02.2024 о 16:46 годині) та наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а саме 06.02.2024 року о 15 год. 06 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Берегово, Закарпатської обл., громадянка України, з середньою освітою, неодружена, офіційно непрацевлаштована, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території м. Києва, раніше судима. В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 185 КК України. Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: електронним рапортом (картка виклику на 102), рапортом помічника о/у ОПІВ УКР ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , заявою про вчинення злочину від потерпілої ОСОБА_8 , показами потерпілої ОСОБА_8 , протоколом затримання ОСОБА_4 , показами підозрюваної ОСОБА_4 , показами свідка ОСОБА_9 , показами свідка ОСОБА_10 , показами свідка ОСОБА_11 , протоколом огляду відео від 05.02.2024, протоколом огляду речей від 05.02.2024 іншими матеріалами в їх сукупності. Таким чином, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 вчинила тяжкий злочин, який відповідно ч. 4 ст. 185 КК України карається позбавленням волі на строк від п?яти до восьми років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п?яти років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення вказаного кримінального покарання, що пов?язане з позбавленням волі, ОСОБА_4 може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, не працююча, не одружена, не має постійного джерела доходу, не має нерухомого майна, а також постійного місця проживання на території м. Києва та Київської обл., тобто не має стійких соціальних зв?язків, що не перешкоджатиме останній покинути територію міста Києва, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; - ризик вчинення іншого кримінального правопорушення: враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваної ОСОБА_4 , остання може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, не працює, постійного місця проживання на території м. Києва та Київської обл. не має. суспільно-корисною працею не займається, веде асоціальний спосіб життя. - незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом залякування або схиляння та спонукання до зміни показів: - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, так як за вказаний злочин передбачено серйозне покарання у виді позбавлення волі на строк від п?яти до восьми років. Жоден із більш м?яких запобіжних заходів: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов?язання не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами. Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прошу врахувати наступні обставини: - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; - тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_4 , у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється; - стан здоров?я підозрюваної ОСОБА_4 ; Крім того, питання щодо наявності захворювань, які б вказували про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою і були б підставами для її звільнення встановлюється відповідним висновком лікарської комісії та вирішується у передбаченому законом порядку. Під час досудового розслідування не встановлено будь-яких даних про те, що підозрювана не може утримуватися в Київському слідчому ізоляторі, не встановленого того, що підозрювана має хронічні захворювання, що у відповідності до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров?я України віл 15.08.2014 N?1348/5/572 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.08.2014 за N?990/25767. Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені п. п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов?язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м?якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, викладених у клопотанні, наполягав на його задоволенні.

Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Дослідивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовував доводи клопотання, заслухавши позиції прокурора, підозрюваного, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Відділу поліції на станціях залізничного транспорту ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 05.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

06.02.2024 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням в сховище, в умовах воєнного стану.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано докази, які досліджені слідчим суддею у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності

За таких обставин, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати підозрювану з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Крім того, як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, при розгляді клопотання слідчого, судом встановлено, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні (ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, підозрювана підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого підозрюваній може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може йому загрожувати у випадку встановлення на підставі вироку суду винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин справи, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, слідчим суддею встановлено існування ризику, що підозрювана може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту на не погашену у встановленому законом порядку судимість.

При постановленні ухвали, слідчим суддею враховано особу підозрюваної.

Зазначене у своїй сукупності свідчить про відсутність в підозрюваного стійких соціальних зв`язків, які могли б слугувати стримуючим фактором, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Із врахуванням вищевикладеного, та стадії досудового розслідування, на якій перебуває кримінальне провадження, на переконання слідчого судді, інший із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи викладене, та строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, покладених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 186, 193, 194, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 год. 46 хв. 04 квітня 2024 року.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до 16 год. 46 хв. 04 квітня 2024 року.

Підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Визначити суму застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду залежно від стадії кримінального провадження за кожним викликом,

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання,

-утриматись від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні,

-не відлучатись за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду,

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У задоволенні іншої частини клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції на станціях залізничного транспорту Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1