Справа № 635/698/25
Провадження № 1-кс/635/227/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року с-ще Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 21 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт шляхом заборони права, володіння, користування та розпорядження, наступним майном, що виявлено та вилучено, в ході проведення огляду місця події від 20.01.2025, а саме на автомобіль Peugeot 206А д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , н.т. НОМЕР_2 . Визначити місце зберігання автомобіля Peugeot 206А д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що 20 січня 2025 року до ЧЧ відділення поліції № 1 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 20 січня 2025 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись за кермом транспортного засобу Peugeot 206А д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Харків-Чугуїв з пасажирами ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час руху ОСОБА_5 , не впоравшись з керуванням здійснила з`їзд на обочину з подальшим зіткненням з відбійником. Внаслідок чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , отримали тілесні ушкодження. (ІПНП № 366 від 20.01.2025).

За даним фактом ВП № 1 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 від 21 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування, встановлено, щовласником транспортного засобу Peugeot 206А д.н.з. НОМЕР_1 , згідно довідка з Інформаційного порталу Національної поліції України є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_2 .

20 січня 2025 року в ході проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Харків-Чугуїв виявлено та в подальшому вилучено транспортний засіб Peugeot 206А д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказаний транспортний засіб, відповідно до постанови слідчого від 21 січня 2025 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0035 від 21 січня 2025 року.

Вказаний предмет може в подальшому мати доказове значення за кримінальним провадженням та бути визнаним речовим доказом, що сприятиме розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій прохав розглядати клопотання у його відсутність.

Володілець (особа, в якої було вилучено відповідний транспортний засіб) транспортного засобу, відносно якого вирішується питання про накладення в судове засідання повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання не з`явився.

Згідно положень частини першої статті 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя вивчивши надані документи, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Відповідно до частини першої статі 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, проведення процесуальних дій, передбачених КПК України.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 2 частини першої статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно частини третьої 170 КПК України, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу..

Згідно частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За положеннями частин першої, другої та третьої статті 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Так, з огляду на приведене вище та беручи до уваги матеріали справи, відповідно до статей 91 та 98 КПК України зазначене в клопотанні майно, а саме, транспортний засіб Peugeot 206А д.н.з. НОМЕР_1 , має важливе доказове значення в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 21 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Також, прокурором доведено необхідність арешту на зазначене майно, оскільки можливе його використання як доказу у кримінальному провадженні. З урахуванням викладеного, вважаю, що приведено достатньо підстав вважати, що на вказане вище майно існує необхідність накласти арешт.

Клопотання про накладення арешту на майно подано з дотриманням строків ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, завдання кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження вищевказаного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, тому вважає, що клопотання необхідно задовольнити та накласти арешт на автомобіль Peugeot 206А державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, оскільки на думку суду, саме такий спосіб застосування арешту відповідатиме критеріям розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження.

В той час слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, володілець майна може звернутись з відповідним клопотанням про скасування арешту майна до слідчого судді під час досудового розслідування або до суду під час судового провадження.

Стосовно визначення місця зберігання автомобіля Peugeot 206А державний номерний знак НОМЕР_1 слідчий суддя зазначає наступне.

Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Крім цього в Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, та порядок його зберігання.

На підставі викладеного та керуючись статтями 64-2, 91-92, 98, 131, 168, 170-175 КПК України, слідчий суддя, ?

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінальних проваджень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 21 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, вилучене в ході огляду місця події від 20 січня 2025 року на автодорозі Харків-Чугуїв, а саме на транспортний засіб Peugeot 206А державний номерний знак НОМЕР_1 .

Копію ухвали надіслати прокурору Харківської окружної прокуратури ОСОБА_3 (Григорівське шосе, 52, м. Харків, 61034), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ).

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1