Справа № 439/994/18
Провадження № 1-кп/439/56/25
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

03 березня 2025 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000043 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Броди Львівської області, громадянина України, адреса реєстраційного обліку: АДРЕСА_1 (адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Захисниками подане та в судовому засіданні підтримане ними та обвинуваченим клопотання про визнання доказів, які здобуті в ході досудового розслідування після прийняття заступником прокурора області постанови від 05 лютого 2018 року про доручення слідчому підрозділу прокуратури Львівської області проведення досудового розслідування такими, що не підлягають дослідженню як очевидно недопустимі за визначеним п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України критерієм.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, недопустимими є також докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч. 1 та ч. 2 ст. 89 КПК України).

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2022 року в справі № 756/10060/17, суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання. У разі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Наразі з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, судом не закінчене, що унеможливлює виконання судом вимог ст. 94 КПК України.

Наведені в клопотанні сторони захисту доводи безумовно підлягають оцінці судом при ухваленні остаточного рішення суду за результатами судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 369, 372 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання сторони захисту про визнання доказів, які здобуті в ході досудового розслідування після прийняття заступником прокурора області постанови від 05 лютого 2018 року про доручення слідчому підрозділу прокуратури Львівської області проведення досудового розслідування такими, що не підлягають дослідженню як очевидно недопустимі, відмовити.

Повне судове рішення складене 07 березня 2025 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1