Справа № 591/2911/23
Провадження № 1-кс/591/58/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 рокум. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді застави підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий у кримінальному провадженні №0000042 звернувся із зазначеним клопотанням, яке мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України, та на даний час існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тому з огляду на вказане просив обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покласти на останнього обов`язки, передбачені п.п. 1,2,4,8 ч.5 ст.194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надавав пояснення, аналогічні тим, що містяться у мотивах поданого клопотання.

Захисник та підозрюваний заперечували щодо клопотання слідчого. Захисник звертав увагу на те, що кримінальне провадження триває з 2023 року і на даний час ОСОБА_5 немає ніякого відношення до вказаної у підозрі свердловини. Крім того, матеріали клопотання не мають доказів, які спростовують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують. Зазначав, що вся документація, що стосується роботи, знаходиться в бухгалтерії і ОСОБА_5 немає можливості її спотворити, знищити тощо. Також вважав заявлені ризики надуманими, оскільки його підзахисний немає намірів впливати на свідків (які, доречи, згідно протоколів допиту не пам`ятають обставин події за спливом часу), а також - переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, оскільки вказаний у клопотанні слідчим розмір застави є для його підзахисного непомірним з огляду на те, що він має на утриманні мати, яка хворіє на тяжку хворобу, а також двоє дітей, один з яких є дитиною з інвалідністю.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В даному випадку, додані до клопотання матеріали підтверджують те, що слідчим управлінням ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000042 від 06.03.2023, у якому ОСОБА_5 оголошено про підозру за ч.3 ст.340 КК України.

Вважаю, що на даній стадії процесу оголошена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, додатні до клопотання документи свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_5 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відсутність в матеріалах клопотання інших документів, на яких наголошував захисник і які, на думку останнього свідчать про невинуватість ОСОБА_5 , не дає підстав для визнання оголошеної підозри необґрунтованою. Вказані обставини, а також відомості, що містяться у наданих стороною захисту копіях документів - є, з огляду на положення ст.91 КПК України, обставинами, які підлягають з`ясуванню в ході здійснення досудового розслідування, а також - з огляду на які та у сукупності з іншими отриманими доказами у подальшому слідчим, прокурором чи судом буде надаватись оцінка дій ОСОБА_5 та робитись висновок про наявність чи відсутність в його діях складу кримінального правопорушення.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_5 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Як зазначено вище, слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні, просили обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави, вказуючи на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Але, в даному випадку ризик переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий у клопотанні обґрунтовував лише тяжкістю покарання. Водночас, як неодноразово зазначав Європейський суд у своїх рішеннях, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

За таких обставин, у даному випадку ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є необґрунтованим.

Крім того, вважаю надуманим і ризик того, що ОСОБА_5 може вдатись до вчинення іншого аналогічного кримінального правопорушення, оскільки зазначені слідчим обґрунтування існування такого ризику не підтверджено будь-якими об`єктивними даними чи факторами. Тобто, недоведеним є і ризик, що передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Водночас, вважаю, що з огляду на те, що свідками у вказаному кримінальному провадженні є особи, яких ОСОБА_5 знає, то на даний час існує ризик того, що підозрюваний може вдатись до спроб впливати на таких свідків з метою зміни раніше наданих ними свідчень. Таким чином, вказане дає підстави стверджувати про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

До того ж, вважаю, що поведінка підозрюваного, яка не заперечувалась стороною захисту і пов`язана з відмовою від отримання від слідчого процесуальних документів у кримінальному провадженні (зокрема, повістки про виклик для допиту в якості підозрюваного та повідомлення про підозру) свідчить про можливість ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню. Тобто, існує реальний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

А, враховуючи, що в даному випадку було встановлено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.177 КПК України, вважаю, що є встановлені ст.194 КПК України підстави для застосування запобіжного заходу.

Водночас, вважаю, що слідчий та прокурор не довели недостатності застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а, враховуючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини та утриманців, майновий стан підозрюваного, а також ту обставину, що кримінальне провадження триває з березня 2023 року, вважаю, що в даному випадку існуючи ризики можливо забезпечити більш м`яким запобіжним заходом у виді особистого зобов`язання.

Тобто, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 132,177,182, 193,194,196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього строком да 10.03.2025 року такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування по обставинам кримінального провадження з такими учасниками кримінального провадження №0000042, як: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1