Справа № 297/4979/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000482 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, закріпленим у КПК України, а саме існує протиріччя щодо кваліфікації вчинення злочину, а саме зазначено як ч. 2 ст. 332 КК України, в той час як згідно змісту обвинувально акту ОСОБА_4 обвинувачення за ч.3 ст. 332 КК України. Крім того, вказав, що дане кримінальне провадження не підсудне Берегівському районного суду Закарпатської області.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на те, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору, а саме обвинувальний акт повертається в разі невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291КПК України, даний обвинувальний акт складений у відповідності до вказаних вимог.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши учасників процесу, суд встановив наступне.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

При цьому ч. 1 ст. 91 КПК визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатися в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що на думку суду, і зазначено у даному обвинувальному акті.

Питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого, перевірки фактичних обставин встановлюються під час судового розгляду кримінального провадження.

У відповідності з положеннями ч.1 ст.337 КПК України питання змісту обвинувачення та його повноти, допустимості доказів є предметом судового розгляду.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження захисника про непідсудність даного кримінального провадження Берегівському районному суду, з огляду на положення ч. 1 ст. 32 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Таким чином, на думку суду, обвинувальний акт складено повністю згідно із нормами КПК України, а доводи захисника жодним чином не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду та розгляду кримінального провадження по суті.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332 та ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6