КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/202/24
Провадження № 1-кп/391/38/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2025 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

її представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк тримання під вартою, встановлений обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою суду, закінчується 10 лютого 2025 року, однак судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено. Прокурор обгрунтовував своє клопотання тим, що ризики, передбачені п. п. 1,5 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не зменшились. ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину. У випадку засудження ОСОБА_4 йому може бути призначено реальне покарання в вигляді позбавлення волі на певний строк. Усвідомлюючи тяжкість покарання, обвинувачений може переховуватись від суду. Крім того, Косінський, на думку прокурора, може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі стосовно осіб, які можуть давати викривальні покази. Враховуючи притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за яке останній поніс покарання в виді позбавлення волі строком на 4 роки, неодноразових адміністративних арештів 13.03.2015, 02.07.2014, 03.06.2014 р., 14.03.2013 р., можна стверджувати, що девіантна поведінка ОСОБА_4 виходить за межі мінімально допустимої поведінки у суспільстві та свідчить про повну зневагу до оточуючих.

Також прокурор звертав увагу на те, що однім з потерпілим є військовослужбовець, який здійснював захист України від військової агресії рф та який внаслідок даного ДТП загинув; на те, що більш м`які запобіжні заходи застосувати до обвинуваченого не можливо.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам, останньому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо продовження запобіжного заходу - тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки на його думку, на даний час жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК не існує. Обвинувачений заінтересований в продовженні розгляду справи, зобов`язується з`являтись до суду за першим викликом. У зв`язку з викладеним, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_6 , її представник адвоката ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали заявлене прокурором клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід - тримання під вартою. У подальшому ухвалою від 14.03.2024 р. ухвалою слідчого судді від 14.03.2024 р. вищезазначеного суду строк дії застосування запобіжного заходу було продовжено до 12.05.2024 р. включно. За результатами апеляційного перегляду вказана ухвала суду першої інстанції 26.03.2024 р. залишена без змін. Ухвалами Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10.05.2024, 05.07.2024 р., 30.08.2024 р., 23.10.2024 р. та 13.12.2024 р. ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід тримання під вартою до 09.07.2024, 02.09.2024 р., 28.10.2024, 21.12.2024 р. та 10.02.2025 р. відповідно.

Відповідно до ч.1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування кожного обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до необережного тяжкого злочину (у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту); його наслідки загибель людини, а також спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, оскільки вважає, що обвинувачений, не перебуваючи під вартою, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі, стосовно інших осіб, які можуть давати викривальні покази.

На підставі викладеного, суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованим судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, оскільки, на думку суду, обвинувачений ОСОБА_4 , не перебуваючи під вартою, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі, стосовно інших осіб, які можуть давати викривальні покази (при цьому суд зауважує, що свідки, експерти по справі на даний час не допитані), з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий (за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України), судимості не знято та не погашено (згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах Сельчук проти Туреччини (Selcuk v.Turkey), Мацнеттер проти Австрії (Matznetter v.Austria), наявність судимостей вказує на наявність підстав для ризику вчинити інше кримінальне правопорушення), звільнений в червні 2023 з місць позбавлення волі, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (в тому числі застосовувалось адміністративне стягнення в вигляді адміністративного арешту до взяття під варту за вчинення кримінального правопорушення), офіційно не одружений, офіційно не працюючий, доказів наявності в нього утриманців суду не представлено, тобто, обвинувачений, на думку суду, не має міцних соціальних зв`язків, є мешканцем іншого регіону України, тобто не має місця проживання на території Кіровоградської області, житло, на яке обвинувачений посилається в м. Одеса, в якому він може перебувати під домашнім арештом, обвинуваченому не належить, враховуючи те, що ОСОБА_4 (згідно обвинувального акту) керував ТЗ взагалі не маючи посвідчення водія будь-якої категорії, а також, те, що судовий розгляд на даний час не закінчено, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Суд вважає, що ризики наразі є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`які, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченої. Продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на даний час відповідає суспільному інтересу щодо охорони прав та інтересів інших осіб.

Згідно матеріалів кримінального провадження, слідчим суддею під час досудового розслідування розмір застави, виходячи з положень ч.4 ст. 183 КПК України, не визначався, з чим суд погоджується при розгляді даного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вважати продовженим строком на 60 днів, тобто по 24.03.2025 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" №14 для виконання, з врученням під розпис обвинуваченому ОСОБА_4 , також копію вручити прокурору, захиснику.

Апеляційна скарга на ухвалу про продовження дії запобіжного заходу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії ухвали.

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 28 січня 2025 р. о 08 год. 30 хвилин в приміщенні Компаніївського районного суду Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_1