Справа № 396/322/25
Провадження № 1-кс/396/75/25
УХВАЛА
24.02.2025 року м. Новоукраїнка Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в приміщенні суду в режимі відеоконференції в м. Новоукраїнка Кіровоградської області клопотання слідчого СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта середня, не працюючого, малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді гранатометник, військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого,
Слідчий СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенанат поліції ОСОБА_7 , 24.02.2025 року звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
З клопотання та копії повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Із змісту даного клопотання вбачається, що наа підставі Указу Президента України №69 від 24.02.2022, ОСОБА_5 призваний в Збройні Сили України по мобілізації, в особливий період та направлений для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , де проходив службу на посаді гранатометника.
Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки-для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду гранатометника та з 06.01.2025 він вважається таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, ст. 1, ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Однак, ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України призваним по мобілізації, проходячи військову службу на посаді гранатометника військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи поза виконанням своїх обов`язків з несення військової служби, реалізовуючи протиправні наміри, маючи умисел на носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 у невстановленому досудовим розслідуванням періоді часі та місці незаконно придбав шляхом віднайдення бойову ручну гранату типу М-50, при цьому зазначений бойовий припас не облікував та носив при собі, а у подальшому визначив його місце зберігання- місця проживання, домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим вчинив придбання, носіння та зберігання бойових припасів.
В подальшому, ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння спільно з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перебував в стані алкогольного сп`яніння з метою залякування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 , останній взяв з собою гранату «Ф-1», яку поклав до кишені куртки та спільно з ОСОБА_5 в якого вже була наявна при собі гарна «М-50», яка знаходилась в кишені куртки, відправились до місця проживання ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які в цей час відпочивали у середині будинку, та таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , вчинили незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Прибувши до території подвір`я домоволодіння усвідомлюючи суспільний небезпечний характер своїх дій та не бажаючи їх припинити, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, з метою залякування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по черзі кинули вищевказані наявні у них гранати на присадибну ділянку території домоволодіння. В наслідок приведення в дію грант, а саме гранати Ф-1 яка не вибухнула та гранати «М-50», яка вибухнула на місці та від її вибуху ніхто не постраждав. Після вказаних дій ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 залишили територію домоволодіння.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрюється у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати відносно підозрюваного захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту.
Прокурор, слідчий під час розгляду, клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які клопотання підтримали, підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , які просили застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтоване застосування саме такого виду запобіжного заходу.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.177, 183 КПК України.
Встановлено, що 23.02.2025 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.к. 31-33).
Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Об`єктивна підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протокол огляду місця події від 22.02.2025 року (а.к. 12-13), акт перевірки об"кта на наявність вибухових матеріалів від 22.02.2025 року (а.к. 14), довідка про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22.02.2025 року (а.к. 15), довідка про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22.02.2025 року (а.к. 16), довідка про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22.02.2025 року (а.к. 17), протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 22.02.2025 року (а.к. 18-21), протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 23.02.2025 року (а.к. 22), протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 23.02.2025 року (а.к. 23), протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 22.02.2025 року (а.к. 24), протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 22.02.2025 року (а.к. 25), протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 22.02.2025 року (а.к. 26), протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 23.02.2025 року (а.к. 27-28), протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.02.2025 року (а.к. 29), при цьому свідки попореджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо недостовірної інформації, висновок КНП Новоукраїнської міської лікарні від 22.02.2025 року (а.к. 30).
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 32 роки від народження, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , неодружений, не працюючий, малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді гранатометник, військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість:
- можливість ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачене покарання від трьох до семи років позбавлення волі. Таким чином, обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний може ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки йому можливе реальне покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від органу досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 після вчинення ним кримінального правопорушення, з метою уникнення покарання з місця події втік, однак в подальшому був затриманий працівниками поліції Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області. Крім того, ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в якій проходив військову службу;
- можливість впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні, оскільки свідки протиправних дії ОСОБА_5 є місцевими жителями м. Новоукраїнка Кіровоградської області
- можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, так як ОСОБА_5 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, внаслідок чого відносно останнього наявні матеріали кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, які на даний час встановлюються.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і за його вчинення передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Суд вважає, що прокурором, доказами, які надані слідчим та які містяться в матеріалах клопотання, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
А тому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
В даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави раніше не обирався, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Згідно п.2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор", який рахувати з 16 год. 52 хв., 22.02.2025 року.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23.04.2025 року о 16:52 год.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський РВП ГУНП в Кіровоградській області.
Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживав, а саме пров. Костянтина Острозького, 14 м. Новоукраїнка Кіровоградської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання чи роботи.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити до 23.04.2025 року.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозоюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Повний текст ухвали складено 24.02.2025 року і оголошено учасникам провадження 24.02.2025 року о 16.45 годині.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1