Справа № 298/1775/24
Номер провадження 1-кп/298/118/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000076 від 8 серпня 2024 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Очея Ленського району Архангельської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого та проживаючого як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, працюючого фрезерувальником-столярем на меблевій фабриці в с-щі Великий Березний, неодруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, інваліда 3 групи, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 07.08.2024 о 17 годині 00 хвилин, перебуваючи в кухонній кімнаті за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, взявши правою рукою за волосся, повалив ОСОБА_5 на землю та іншою рукою наніс їй три удари в область голови.

07.08.2024 о 17:15 годин даний конфлікт продовжився на зовнішній території за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 схопив за волосся ОСОБА_5 та повалив її на асфальтне покриття, по якому її тягнув та руками наніс п`ять ударів по голові та п`ять ударів взутими ногами по тулубу, в результаті чого останній спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синці на шкірних покривах чола справа з переходом на скроневу ділянку, верхньої третини правого плеча по передньо - зовнішній поверхні (ближче до ключиці), середньої третини правого плеча по передньо - зовнішній поверхні, нижньої третини правого плеча по задній поверхні, середньої третини правого передпліччя по передньо - зовнішній поверхні, верхньої третини лівого плеча по задній поверхні, середньої третини лівого плеча по задній поверхні, нижньої третини лівого плеча по передньо - зовнішньої поверхні, в надлопаточній ділянці спини справа; набряк м`яких тканин, на фоні якого синець тім`яно - скроневої ділянки голови зліва.

Відповідно до викладених даних судово-медичного обстеження №303 від 19.08.2024 на тілі громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено наступні тілесні ушкодження: синці на шкірних покривах чола справа з переходом на скроневу ділянку, верхньої третини правого плеча по передньо - зовнішній поверхні (ближче до ключиці), середньої третини правого плеча по передньо - зовнішній поверхні, нижньої третини правого плеча по задній поверхні, середньої третини правого передпліччя по передньо - зовнішній поверхні, верхньої третини лівого плеча по задній поверхні, середньої третини лівого плеча по задній поверхні, нижньої третини лівого плеча по передньо - зовнішньої поверхні, в надлопаточній ділянці спини справа; набряк м`яких тканин, на фоні якого синець тім`яно - скроневої ділянки голови зліва.

Вищевказані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України.

22 січня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 за ініціативи потерпілої ОСОБА_5 укладена угода про примирення обвинуваченого з потерпілою. Угода укладена у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 .

Згідно змісту вказаної угоди ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для потерпілої і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а для потерпілої позбавлення права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений, потерпіла підтримали угоду про примирення від 22 січня 2025 року, просили її затвердити.

Потерпіла пояснила, що вибачила обвинуваченого, конфлікт між ними вичерпано, останній попросив у неї вибачення і продовжувати судовий розгляд справи вона не бажає. Ствердила, що угода укладена за її ініціативою, вона його вибачила, просила затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому покарання узгоджене в угоді про примирення, ствердивши, що наслідки укладення угоди їй зрозумілі, претензій у неї до обвинуваченого нема, на даний час вони живуть в злагоді.

Прокурор у судовому засіданні повідомив, що примірник угоди отримав, зі змістом такої ознайомлений, угода відповідає вимогам закону, щодо затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим не заперечує.

Захисник повідомила, що за ініціативою потерпілої укладена з обвинуваченим угода про примирення, яка відповідає положенням КПК України, сторонами узгоджено покарання, просила угоду про примирення затвердити.

Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився, просив затвердити угоду про примирення. Повідомив, що готовий понести покарання за скоєне, кається щиро у вчиненому.

Перевіривши угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним та вид покарання.

Також судом установлено, що потерпіла повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілої суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На переконання суду, покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який є неодруженим, разом з потерпілою виховує трьох неповнолітніх дітей, є інвалідом 3 групи, працює, має місце реєстрації та постійного проживання, в силу ст.89 КК України є несудимим, обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Водночас, суд дійшов висновку про відсутність необхідності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили, оскільки учасники судового процесу не заявляли клопотання про його обрання та не надали суду доказів, що на час розгляду справи в суді існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 22 січня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000076 від 8 серпня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речовий доказ, який відповідно до постанови дізнавача від 16 серпня 2024 року визнано речовим доказом, а саме: DVD+R диск PR25014-Р16 із відеозаписами, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1