У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0000022 від 11.01.2024 за підозрою громадян України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

за участю прокурора - ОСОБА_3

підозрюваної - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

Встановив:

04 грудня листопада 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0000022 від 11.01.2024 за підозрою громадян України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 11.01.2024 , за підозрою громадян України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше січня 2024 року, у заступника директора Приватного вищого навчального закладу «Фінансово-правовий коледж» () (далі - ПВНЗ «Фінансово-правовий коледж») громадянина України ОСОБА_4 та невстановлених під час досудового розслідування осіб виник умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом оформлення документів про зарахування за плату на навчання до аспірантури у вищі навчальні заклади міста Києва військовозобов`язаних чоловіків, з метою ухилення ними від військового призову в період дії військового стану. Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 залучив працівників ПВНЗ «Фінансово-правовий коледж» ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно розробленої ОСОБА_4 та невстановленими особами схеми злочину, протиправні дії повинні були вчинятися наступним чином. Так, ОСОБА_4 надавав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 анкетні дані чоловіків - яких необхідно було зарахувати на навчання до аспірантури та прізвища яких він отримував від невстановлених у ході досудового розслідування осіб, які спільно з ним організували згадану протиправну схему.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , контактуючи з цими чоловіками, анкетні дані яких надавав ОСОБА_4 , отримували від них необхідні дані та копії документів для навчання в аспірантурі та, розуміючи, що ці чоловіки є військовозобов`язаними за віком, підлягають призову на військову службу в період дії військового стану та фактично вступають на навчання в аспірантуру з метою уникнення призову, передавали ці документи невстановленим посадовим особам «Академії праці, соціальних відносин і туризму» та «Науково-дослідного інституту публічного права» для зарахування цих військовозобов`язаних чоловіків на навчання в аспірантурі, без фактичного проходження цими особами навчання. Після зарахування цих чоловіків на навчання в аспірантурі без фактичного його проходження, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримували від невстановлених посадових осіб «Академії праці, соціальних відносин і туризму» та «Науково-дослідного інституту публічного права» довідки про навчання цих військовозобов`язаних чоловіків, студентські квитки, та інші документи, які нібито підтверджували їх навчання і, за вказівкою ОСОБА_4 , скеровували поштовими відправленнями ТОВ Нова Пошта документи згаданим військовозобов`язаним чоловікам.

Наявність посвідчень і довідок про навчання в аспірантурі надавало можливість військовозобов`язаним чоловікам, на ім`я яких вони були складені, уникати явки до відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, або отримувати повістки від військовослужбовців ТЦК та СП.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб, вчинила перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У подальшому, 10.10.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі ст. 208 КПК України та 11.10.2024 встановивши наявність достатніх доказів, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Вищевказані обставини у своїй сукупності дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколами негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколами обшуків за адресами проживання фігурантів кримінального провадження;

- протоколами огляду мобільних телефонів фігурантів кримінального провадження;

- протоколами допитів підозрюваної ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

11.10.2024 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 щодо підозрюваної ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., строком до 09.12.2024 включно.

Вказаний запобіжний захід обрано для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, відповідно до п.п. 1, 2, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду.

Підозрювана ОСОБА_6 , вчинила інкримінований їй тяжкий злочин, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом, є підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , перебуваючи не під домашнім арештом може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким остання може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас, злочинна діяльність ОСОБА_6 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф була спрямована на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, а тому перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому вона підозрюється.

Крім іншого, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених вище, сторона обвинувачення також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, наявність у підозрюваного постійного місця роботи та майновий стан.

Враховуючи характер кримінальних правопорушень, майновий стан підозрюваного та інші обставини, визначені ст. 178 КПК України орган досудового розслідування вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надасть можливість запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Дія попередньої ухвали про домашній арешт ОСОБА_6 закінчується 09.12.2024, однак завершити досудове розслідування у вказаний термін не виявляється за можливе, у зв`язку із необхідністю виконати наступне:

- встановити інших осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення;

- встановити та допитати військовозобов`язаних осіб чоловічої статі, які отримали довідки про своє навчання на аспірантурі Науково-дослідного інституту публічного права у період 2023-2024 років;

- провести тимчасові доступи до речей та документів у відповідних ТЦК та СП, куди військовозобов`язаними особами чоловічої статі, які отримали довідки про своє навчання на аспірантурі Науково-дослідного інституту публічного права у період 2023-2024 років, надавалися документи для відстрочки від мобілізації;

- отримати документальні матеріали щодо аспірантів Науково-дослідного інституту публічного права у Міністерстві освіти та науки України та в ДП «Інфоресурс»;

- повідомити про завершення досудового розслідування вказаного кримінального провадження;

- скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та скерувати на затвердження до Київської обласної прокуратури.

- провести інші слідчі (розшукові) дії, у яких виникне необхідність.

04.12.2024 постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000022 продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 11.01.2025.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з огляду на зазначені у ньому обставини та факти.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Підозрювана ОСОБА_6 підтримала думку свого захисника, не заперечувала проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорониз агальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

10.10.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано на підставі 208 КПК України та 11.10.2024 повідомлено про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_6 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; репутацію підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не може запобігти настанню вказаних ризиків щодо ОСОБА_6 оскільки не доведеними є ризики: вчинення нових кримінальних правопорушень, намагання вплинути на свідків та переховуватися від органів досудового розслідування.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку необхідність застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Тому, cлідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваної ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 11.01.2025 року включно, зобов`язавши не залишати квартиру АДРЕСА_1 у період часу з 23.00. до 05.00 наступної доби.

У зв`язку з цим, слідчий суддя також вважає обґрунтованим на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на року народження, наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 194 КПК України, -

Ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Богуслав, Київської області, громадянки України, проживаючої в

АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 11 січня 2025 року включно, зобов`язавши не залишати квартиру АДРЕСА_1 у період часу з 23.00. до 05.00 наступної доби.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки строком до 11.01.2025 року:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1