ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

18 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

представника особи, яка подала скаргу: адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 19 листопада 2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000747 від 08.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обгрунтовуючи свої доводи тим, що постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні. В мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчий зазначив, що він у заяві не навів підтверджень його аргументів про спричинення йому шкоди здоров`ю, душевних страждань, приниження честі та гідності, чи заподіяння вчиненим правопорушенням матеріальної шкоди. Таким чином, слідчий вважав, що кримінальним правопорушенням йому не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Оскаржувана постанова слідчого прийнята з порушенням норм процесуального права, є необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню через наступне.

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що в рамках даного кримінального провадження проводиться перевірка обставин того, що шляхом зловживання довірою, шахрайським шляхом певні особи заволоділи правом власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , завдавши власникам матеріального збитку. Він набув право власності на вищезгадану квартиру на підставі нотаріально посвідченого правочину. Він не є підозрюваним або обвинуваченим у кримінальному провадженні, а відтак, можливо незаконні дії третіх осіб по відношенню до даної квартири напряму впливають на спричинення матеріальної та моральної шкоди йому як добросовісному набувачу квартири. У разі доведеності складу і події злочину у даному кримінальному провадженні, заподіяна йому матеріальна шкода підтверджується договором купівлі-продажу квартири, де вказано про видаток покупця на придбання квартири, і наслідки досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні можуть негативно вплинути на матеріальний його стан. Відтак, він має бути залученим в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні задля реалізації відповідних процесуальних прав. Йому також була завдана моральна шкода, яка підтверджується неможливістю вільно розпоряджатись своїм майном, його нерозуміння щодо подальшої юридичної долі законно придбаної ним квартири.

Оскаржувана постанова про відмову в залученні його потерпілим у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ч. 5 ст. 55, ст. 110, ст. 222 КПК України, оскільки у мотивувальній частині слідчий не вказав очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення його до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 просив скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000747 від 08.05.2024 та зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_4 або ж іншого слідчого, який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, не пізніше трьох днів з моменту отримання ухвали слідчого судді повторно розглянути його заяву про залучення до провадження як потерпілого та про результати її розгляду його повідомити.

В судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив вимоги скарги задовольнити.

Старший слідчий СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги пославшись на те, що ОСОБА_5 під час його допиту в якості свідка у вищезазначеному кримінальному провадженні повідомив, що його знайома ОСОБА_6 попросила його виступити у ролі формального покупця квартири АДРЕСА_2 , оскільки не хотіла, щоб її чоловік знав про придбання нею квартири. Він погодився, зустрівся з продавцем та у нотаріуса оформили договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири, де він був покупцем. На підтвердження своїх пояснень старший слідчий ОСОБА_4 надав суду копію протоколу допиту свідка ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000747 від 08.05.2024.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Частиною 1 статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим (п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000747 від 08.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3, ч. 4 ст. 190 КК України.

В межах вищезазначеного кримінального провадження, зокрема, встановлюються обставини щодо можливого незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_2 , на яку, згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2024 (справа №127/28965/24), було накладено арешт з метою скасування права на подальше відчуження та розпорядження зазначеним майном, оскільки дана квартира є речовим доказом у кримінальному провадженні.

11 листопада 2024 року до СУ ГУНП у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_5 про визнання його потерпілим у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Згідно з постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 19 листопада 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000747 від 08.05.2024 відмовлено. В обґрунтування свого рішення слідчий ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_5 у заяві не наведено підтверджень його аргументів про спричинення шкоди здоров`ю, душевних стражданнях, приниженні честі та гідності, чи заподіяння вчиненим правопорушенням матеріальної шкоди. Об`єктивні підстави вважати, що кримінальним правопорушенням ОСОБА_5 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, відсутні.

Кримінальний процесуальний закон (статті 55-59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого - учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вбачається із протоколу допиту ОСОБА_5 , який в рамках кримінального провадження №0000747 від 08.05.2024 був допитаний в якості свідка та попереджався про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання, та ст. 384 КК України за відмову від давання показань, останній в якості свідка пояснив, що його знайома ОСОБА_6 попросила його виступити у ролі формального покупця квартири АДРЕСА_2 , оскільки не хотіла, щоб її чоловік знав про придбання нею квартири. Він погодився, зустрівся з продавцем та у нотаріуса оформили договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири, де він був покупцем.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий чи прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Отже, приймаючи до уваги наведені обставини, а також положення ч. 5 ст. 55 КПК України, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 та скасування спірної постанови, оскільки останнім не доведено, що йому кримінальним правопорушенням була завдана шкода.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 19 листопада 2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000747 від 08.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7