ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

-головуючого судді ОСОБА_1

-при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004140, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 жовтня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка, Іванівського району, Херсонської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець, командир 1 відділення 2 взводу 3 роти почесної варти батальйону почесної варти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі сторін та інших учасників кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_5

-захисника ОСОБА_6

-обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

24.02.2022р. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», строк дії якого було продовжено у подальшому Указами Президента України від 14.03.2022р. за № 133/2022, 21.04.2022р. за № 259/2022, 17.05.2022р. за № 341/2022, 12.08.2022р. за № 573/2022, 07.11.2022р. за № 757/2022 до 19.02.2023р., 06.02.2023р. за № 58/2023 до 20.05.2023р., 02.05.2023р. за № 254/2023, 27.07.2023р. за № 451/2023, 08.11.2023р. за № 734/2023 до 14.02.2024р.

ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом та обіймаючи посаду головного сержанта 2 взводу почесної варти 3 роти почесної варти батальйону почесної варти військової частини НОМЕР_1 , у порушення ст. ст. 3, 27, 28, 41, 68 Конституції України, ст. ст. 319, 321 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16, 49, 56 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період запровадженого на території України воєнного стану, вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, 06.10.2023 року приблизно о 20 год. 50 хв., ОСОБА_3 , знаходився в парку поряд з навчальним корпусом № 7 НТУУ «КПІ», розташованим за адресою: м. Київ, вул. Політехнічна, 37, побачив раніше незнайомого ОСОБА_7 , який тримав в руках мобільний телефон, та діючи умисно, шляхом ривка вирва у останнього мобільний телефон марки «iPhone 11», ІМЕІ: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , вартістю 11140 грн. 00 коп., з яким почав тікати з місця скоєння правопорушення.

В свою чергу, потерпілий ОСОБА_7 наздогнав ОСОБА_3 та схопив його за руку, проте обвинувачений утримуючи при собі вищевказане майно та, не бажаючи бути затриманим потерпілим, виставив свою руку в сторону, з метою зупинити потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав легке тілесне ушкодження у вигляді синця на спинці носа в верхній третин та впав на землю.

Далі, ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадене, з місця скоєного злочину втік, розпорядившись цим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 11140 грн. 00коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив факт відкритого викрадення ним 06.10.2023р. приблизно о 20 год. 50 хв., у потерпілого ОСОБА_7 мобільного телефону марки «iPhone 11», який в цей час знаходився у парку, розташованому поряд з навчальним корпусом № 7 НТУУ «КПІ», що за адресою: м. Київ, вул. Політехнічна, 37, шляхом ривка, після чого намагався втекти з місця скоєння злочину. Потерпілий хотів його зупинити, а він рукою відштовхнув того та з місця вчинення злочину втік з викраденим майном, яке у подальшому продав за 1500 грн. У вчиненому щиро розкаявся. При призначенні покарання просив врахувати його каяття, активне сприяння розкриттю даного злочину та повне відшкодування завданих потерпілому збитків.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, та обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його, як особу.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у відкритому викрадені мобільного телефону, в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства відносно потерпілого ОСОБА_7 , що мало місце 06.10.2023р. приблизно о 20 год. 50 хв., у парку, розташованому поруч з навчальним корпусом № 7 НТУУ «КПІ», що за адресою: м. Київ, вул. Політехнічна, 37, за наведених вище обставин.

Кваліфіковані його дії правильно за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, вчиненого обвинуваченим злочину, що належить до категорії тяжких злочинів, що в результаті його дій тяжких наслідків не настало, а також дані про особу обвинуваченого:

- раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений та має на утриманні неповнолітню дитину, проходить військову службу за контрактом, де характеризується тільки позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,

- обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 : щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повне відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди,

- обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , його молодий вік, сімейний стан, а також наявні обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після скоєння даного правопорушення - щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення та відшкодування завданої потерпілому шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 69-1 КК України призначити ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України покарання, яке не перевищує двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Разом з тим, суд, беручи до уваги викладене, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого та його поведінку після вчинення злочину, вважає, що вказані обставини в своїй сукупності дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства при його звільненні від відбування покарання з випробуванням, згідно вимог ст. 75 КК України та з покладанням на нього виконання обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, тому суд не вбачає підстав для його обрання до набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази:

- чоловічі кросівки чорного з білим, жовтим та зеленим кольорами, які передані на зберігання обвинуваченому ОСОБА_3 , необхідно залишити у розпорядженні ОСОБА_3 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 717 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі на підставі ст. 69-1 КК України

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 717 грн. 00 коп.

Речові докази:

- чоловічі кросівки чорного з білим, жовтим та зеленим кольорами, які передані на зберігання обвинуваченому ОСОБА_3 - залишити у розпорядженні ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку..

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1