Справа № 303/855/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/71/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2025 року, клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 квітня 2025 року включно.

Визначено ОСОБА_5 заставу у розмірі 1000 (одна тисяча) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3028000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 в разі внесення застави, такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом; повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; здати на зберігання відповідному державному органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання вбачається, що старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , терміном на 60 діб із визначенням застави у розмірі 1650 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є реальними, триваючими, та об`єктивно існують, тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти вказаним ризикам та дійшов висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував майновий та сімейний стан підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, спосіб вчиненого злочину: за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, в період війни, оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийшов до висновку що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, крім того, взяв до уваги, що досудове слідство триває, не всі докази зібрані, не всі фігуранти кримінального правопорушення ідентифіковані, тому визначив підозрюваному заставу у розмірі - 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень, оскільки саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що обрана міра запобіжного заходу є незаконною та необґрунтованою, що суперечить нормам матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що у зв`язку з отриманням лише резолютивної частини оскаржуваної ухвали слідчого судді, обґрунтування доводів апеляційної скарги буде викладено додатково. Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, та ухвалити нове рішення, яким обрати підозрюваному інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, що зможе забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового слідства.

До початку судового засідання захисник-адвокат ОСОБА_6 надав суду доповнення до апеляційної скарги в яких зазначив, що слідчим суддею не вмотивовано, на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 . Вважає, що клопотання про застосування відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить належних та допустимих доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке зумовлене провокацією свідка ОСОБА_8 , відносно якого ОСОБА_5 жодних активних дій не вчиняв, та окрім того ОСОБА_5 інших підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взагалі не знає. Зазначені стороною обвинувачення ризики, які визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, є лише припущеннями. Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що підзахисний хворіє та має ІІ групу інвалідності (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 16.02.2016), а також має захворювання: М45 Анкілозуючий спондилоартрит (хвороба Бехтєрєва), переважно центральна форма з переважним ураженням поперекового, грудного, шийного відділів Rо-стадія III-IV; двобічним сакроілеїтом із анкілозуванням, Rо-стадія IV; прогресуючий перебіг. НФС- ІІ - III ст., з різким порушенням функції хребта і ходи та з різким порушенням функції дихання, у зв`язку з чим знаходиться на «Д» обліку у ревматолога, знаходиться під наглядом лікаря ревматолога, у якого рекомендовано проходити лікування (повідомлення лікувально-профілактичного закладу про рішення МСЕК від 20.12.2021, Виписки з історії хвороби №18200, №988/18, №11066, №15569, №9548, №3750, №15042).Тому просить суд скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, та ухвалити нове рішення, яким обрати підозрюваному інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, що зможе забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового слідства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали доводи апеляційної скарги та доповнення до неї, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор повідомлений відповідно до вимог закону, даних про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна особа має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку визначеному законом.

Колегія суддів вважає, що затримання та тримання особи під вартою мають бути законними, з точки зору як матеріального, так і процесуального права. Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) констатував, що Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5 Європейської Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), яка полягає в захисті людини від свавілля. Підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: а)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; б) наявність конкретних фактичних та правових підстав.

Так, згідно до матеріалів клопотання, слідчим відділенням Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 14.01.2025 за № 0000085за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, 02 лютого 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є фактичні обставини, наведені у клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_5 підозри, чогось очевидно недопустимого чи безпідставного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про їх існування є обґрунтованим з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, характер вчиненого правопорушення, а також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Отже, доводи захисника про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, є непереконливими.

Разом з тим, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме не врахував належним чином вимоги ст.ст. 178, 194 КПК України, які вплинули на правильність прийнятого рішення, тобто не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, хоча вони мають фактично визначальне значення при застосуванні будь-якого запобіжного заходу.

Зокрема, слідчим суддею належним чином не було враховано документи, надані стороною захисту, які характеризують міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 в місті постійного проживання, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання. Крім того, ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом другої групи довічно, має ряд хронічних захворювань, потребує постійного нагляду у лікаря, існує постійна необхідність у відвідуванні медичних закладів.

Крім того, колегія суддів вважає, що як слідчий у клопотанні, так і слідчий суддя в ухвалі не вмотивували, перший доводи, а другий висновок про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою з урахуванням суспільного інтересу та особливостей кримінального провадження переважує принцип поваги до свободи особистості.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею на стадії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою не розглядалось питання про застосування щодо нього інших, більш м`яких запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою.

Так, ОСОБА_5 хоч і підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, але апеляційний суд вважає, що запобіганню можливого переховування від органів досудового розслідування або суду; впливу на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином чи вчиненню іншого кримінального правопорушення - можливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу. При цьому, апеляційний суд враховує долучені до апеляційної скарги копії документів, які підтверджують стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , тому цілодобовий домашній арешт із покладенням відповідних обов`язків зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 , сприятиме завданням кримінального провадження, відповідатиме принципам верховенства права.

Наведені обставини в своїй сукупності, як вважає апеляційний суд дають підстави прийти до висновку, що застосування до ОСОБА_5 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні залишати своє місце проживання, колегія суддів враховує також положення ст. 2 КПК України у частині завдань кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На думку апеляційного суду, такий запобіжний захід, який слід застосувати, є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу з доповненнями до неї захисника-адвоката ОСОБА_6 - необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, прийнявши свою, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт і на підставі ст. 194 КПК України, апеляційний суд, вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 4, 8 ч.5 цієї статті на необхідний строк.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 лютого 2025 року, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; цілодобово не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 ; утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків до 01 квітня 2025 року.

Організацію виконання доручити прокурору ОСОБА_11 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді