Справа № 570/543/25
номер провадження 1-в/570/106/2025
У Х В А Л А

іменем України

12 лютого 2025 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області подання адміністрації Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» про перегляд покарання за вчинення правопорушення, у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024) відносно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по останній справі засудженого 30.10.2024 Роменським районним су Сумської області за ст. 391, 71 ч 1 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення. Строк відбування покарання рахувати з дати набрання вироком законної сили. Вирок набрав законної сили 02.12.2024,

в с т а н о в и в:

Адміністрація ДУ «Городищенська виправна колонія (№96)» звернулася до суду із вказаним поданням у якому просить привести вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2022, вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 31.01.2024 та вирок Роменського айонного суду Сумської області від 30.10.2024 відносно ОСОБА_4 відповідно до положень ЗУ №3886-IX від 18.07.2024 у відповідність до чинного законодавства.

Представник установи виконання покарань подав заяву в якій просить розглянути подання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні вказав на наявність підстав щодо задоволення подання установи виконання покарань.

Засуджений у своїй заяві просить розглянути справу без його участі та без проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Вислухавши думку прокурора, який вважає подання обгрунтованим, дослідивши матеріали та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024), (далі Закон від 18.07.2024) збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Так, відповідно до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що за вироком Роменського районного суду Сумської області від 30.10.2024 ОСОБА_4 було визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, іередбаченого ст.391 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі а строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 31.01.2024 остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років та 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.

За вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 31.01.2024, ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.391 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуту частину скарання, призначеного йому вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць 12 днів, і остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць 12 днів.

Так, за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2022 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, беручи до уваги покарання, призначене вироком Святошинського районного суду міста Києва від 25.03.2020, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді восьми років та шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2022 ОСОБА_4 22.04.2018 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, намагаючись спричинити майнову шкоду на суму 234 гривні 92 копійки, а 08.05.2018 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, намагаючись причинити майнову шкоду на суму 255 гривень 20 копійок.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2018 становить 1 762 грн.

Зі змісту ч.2 статті 74 КК України, вбачається, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи суму викраденого майна, за які засуджено особу, суд вважає, що на останнього розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Зважаючи на вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України відповідно до вироку вищезазначеного суду у зв`язку з усуненням караності діяння, а подання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання відносно засудженогоОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 на підставі ст. 74 КК України, від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2022 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України увиді 4 років позбавлення волі у зв`язку з відсутністю карності діяння.

Виключити з вказаного вироку посилання на ч.4 ст.70 КК України, а вирок Святошинського районного суду міста Києва від 25.03.2020 виконувати самостійно.

Вважати ОСОБА_4 засудженим остаточно вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 31.01.2024 у справі № 644/10100/23 на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання, шляхом приєднання не відбутої частини покарання призначеного йому вироком Святошинського районного суду міста Києва від 25.03.2020 за ч.2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць 12 днів до призначеного цим вироком покарання, за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяця 12 днів позбавлення волі .

В решті вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 31.01.2024 залишити без змін.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області. Оскарження ухвали суду прокурором зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1