Справа № 953/1261/25
Провадження № 1-кп/953/628/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 01.01.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, розлучений, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.12.2024 року приблизно о 19 год. у приміщенні ательє, розташованого по АДРЕСА_2, ОСОБА_3 під час сварки з ОСОБА_4 , з мотивів особистої неприязні, що виникла раптово, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи у положенні стоячи обличчям до обличчя до ОСОБА_4 , з прямим умислом на спричинення шкоди здоров`ю завдав йому два удари у голову: один удар кулаком правої руки у ліве око та однин удар кулаком лівої руки у праве око.

Унаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09-16/2025 від 06.01.2025 року спричинено поверхневу забійну рану на тлі синця у лівій параорбітальній ділянці, синці на носі та біля зовнішнього кута правого ока, що за п. п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, є легкими тілесними ушкодженнями.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 також надав до суду заяву про беззаперечну згоду з установленими органом досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України і згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

З огляду на зазначене, оскільки учасники кримінального провадження не оспорюють встановлених органом досудового розслідування фактичних обставин справи, обізнані із правовими наслідками застосування передбаченої ст. 302 КПК України спеціальної процедури, суд, переконавшись у добровільності їх позиції, вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового засідання.

За встановлених органом досудового розслідування обставин суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії, що полягали в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, за ч. 1 ст. 125 КК України,.

Обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості і конкретні обставини правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком і не завдало потерпілому тяжкої шкоди. За результатами розгляду справи суд не встановив обставин, які б підвищували небезпеку вчиненого порівняно з типовими діяннями, що кваліфікуються за відповідною нормою закону про кримінальну відповідальність.

Бере суд до уваги і відомості, що характеризують особу ОСОБА_3 у загальносоціальному плані. Зокрема, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має негативних характеристик за місцем проживання, на диспансерному психіатричному обліку не перебуває, перебуває на диспансерному наркологічному обліку у КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» з 10.2012 року з діагнозом F 15.2 - «психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням психостимуляторів, синдром залежності», не є особою з інвалідністю, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку.

Разом із тим, за даними довідки Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , хоча і не має судимості у силу ст. 89 КК України, однак фактично у минулому 6 разів притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини проти власності, а також пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин, у тому числі їх збутом, і неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Зокрема, ОСОБА_3 раніше було засуджено:

-05.05.1991 року Київським районним судом м. Харкова - за ч. 3 ст. 81 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;

-17.02.1992 року Київським районним судом м. Харкова - за ч. 3 ст. 81 і ч. 3 ст. 140 КК України 1960 року і на підставі ст. 42 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 коки з конфіскацією майна;

-18.06.2004 року Київським районним судом м. Харкова - за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і на підставі ст. 75 цього Кодексу звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

-01.02.2006 року Червонозаводським районним судом м. Харкова - за ч. 2 ст. 309 КК України, з застосуванням ст. 69 цього Кодексу і на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць 17 днів;

-15.06.2007 року Київським районним судом м. Харкова - за ч. 2 ст. 307 КК України з застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна;

-13.05.2013 року Київським районним судом м. Харкова - за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і на підставі ст. 75 цього Кодексу звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Наведені вище судимості ОСОБА_3 погашені у встановленому законом порядку і не утворюють рецидиву злочинної діяльності у розумінні ст. 34 КК України, проте у сукупності з іншими відомостями суд враховує їх як дані, що характеризують особу обвинуваченого з точки зору потенційної суспільної небезпеки. Водночас суд бере до уваги, що після ухвалення останнього вироку ОСОБА_3 не вчиняв нових кримінальних правопорушень упродовж більш як 11 років, і зазначене, на думку суду, демонструє стійкий намір стати на шлях виправлення.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, про що зазначено в обвинувальному акті.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання, суд за результатами розгляду кримінального провадження не встановив.

З огляду на кримінальне минуле ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, найм`якіше із передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає недостатнім для досягнення визначеної у ч. 2 ст. 50 КК мети - виправлення винного і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. З причин відсутності в обвинуваченого офіційного працевлаштування йому не може бути призначено і покарання у виді виправних робіт, яке згідно з ч. 1 ст. 57 КК України відбувається за місцем роботи засудженого.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, строк яких, беручи до уваги щире каяття обвинуваченого, відсутність обставин, які б обтяжували покарання і підсилювали тяжкість скоєного у межах даної кримінально-правової кваліфікації, а також позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні ОСОБА_3 суворого покарання, визначити наближеним до мінімальних меж санкції ч. 1 ст. 125 КК України. Зазначений захід примусу, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрат на залучення експерта та інших процесуальних витрат у справі не понесено, речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і правових підстав для його обрання, враховуючи застосований щодо ОСОБА_3 вид покарання і процесуальні позиції сторін, суд не знаходить.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня прибуття і поставлення засудженого на облік за місцем відбування покарання.

Вирок може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення остаточного рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження надіслати копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_1