Справа № 752/137/25
Провадження № 1-кс/752/497/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001084 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001084, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме, на тимчасово вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , майно із забороною розпорядження та користування ним, зокрема: грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) ЄВРО, а саме 5 (п`ять) купюр номіналом по 100 (сто) ЄВРО кожна, з наступними серійними номерами: S7; S1; VA; Х8; SВ.

В обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, прокурором у клопотанні зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001084 від 18.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що приблизно на початку 2023 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, мешканець м. Київ, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживаючий в будинку на земельній ділянці з кадастровим номером: :78:421:0013, за адресою: АДРЕСА_3 , у власному користуванні має транспортний засіб, що використовує у здійсненні протиправної діяльності BMW 740 LI, VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , маючи на меті систематичне отримання незаконних доходів, створив телеграм канал «Freedom», адміністратором якого являється він особисто та ввірені ним особи, з метою надання послуг з незаконного переправлення осіб - чоловіків призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску.

З цією метою ОСОБА_5 , розробив план вчинення кримінального правопорушення, який полягав у наступному: утворенні стійкого злочинного об`єднання (організованої групи) та керівництво нею, підбір співучасників та розподіл функцій кожного із учасників організованої групи; створення та адміністрування телеграм каналу з метою пропонування послуг з незаконного переправлення осіб - чоловіків призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску; розподіл грошових коштів одержаних злочинним шляхом; використання грошових коштів одержаних злочинним шляхом для подальшого вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 , усвідомлював, що для досягнення реалізації його злочинного плану, йому необхідні співучасники, які розділятимуть його погляди направлені на вчинення злочинних дій, під час незаконного переправлення осіб - чоловіків призовного віку через державний кордон України поза пунктами пропуску.

З цією метою ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням точну дату та час, однак не пізніше січня 2023 року, з числа своїх знайомих та родичів залучив до вчинення кримінального правопорушення інших довірених осіб: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , у власному користуванні має транспортний засіб, що використовує у здійсненні протиправної діяльності JAGUAR XJ, VIN: НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , являється співорганізатором організованої групи та надає послуги з незаконного переправлення осіб - чоловіків призовного віку через державні кордони України до Республіки Молдови, Румунії, Угорщини за грошову винагороду, та інших встановлених досудовим розслідуванням осіб, які дали свою добровільну згоду на участь у злочинному об`єднанні (організованій групі), до яких ОСОБА_5 довів заздалегідь розроблений план вчинення кримінального правопорушення.

10.01.2025 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, в порядку ст. 236 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Голосїївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у справі № 752/137/25 від 08.01.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) ЄВРО, а саме 5 (п`ять) купюр номіналом по 100 (сто) ЄВРО кожна, з наступними серійними номерами: S7; S1; VA; Х8; SB.

10.01.2025 постановою слідчого вище зазначені речі (предмети) визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна прокурор посилається на необхідність запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна прокурор вказує на п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме: з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до початку розгляду клопотання заяву, якою просив проводити розгляд клопотання за його відсутності та постановити ухвалу про накладення арешту на майно на підставі матеріалів наявних в клопотанні.

Особа, відносно якої вирішується питання про арешт майна, в судове засідання не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом здійснення виклику по телефону, що підтверджується телеграмою наявною у матеріалах клопотання та відповідає положенням ч. 1 ст. 135 КПК України.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001084 від 18.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

10.01.2025 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, в порядку ст. 236 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Голосїївського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у справі № 752/137/25 від 08.01.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) ЄВРО, а саме 5 (п`ять) купюр номіналом по 100 (сто) ЄВРО кожна, з наступними серійними номерами: S7; S1; VA; Х8; SB.

10.01.2025 постановою слідчого вище зазначені речі (предмети) визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні, що розглядається, прокурор посилався на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, а тому слідчим суддею мають бути враховані п.п. 1-2, 5-6 наведеної вище статті.

Отже, відповідно до витягу з ЄДРДР у кримінальному провадженні № 0001084 від 18.09.2023 року органом досудового розслідування встановлюються обставини щодо організованої групи, яка з корисливих мотивів, в умовах дії правового режиму воєнного стану на території України, організувала схему незаконного переправлення осіб - чоловіків призовного віку, а саме мешканців м. Києва через державний кордон до Республіки Молдова, Румунії та Угорщини.

Правовою підставою накладення арешту на майно вказано п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та підтверджується постановою про визнання майна речовим доказом вказаною вище.

Слідчий суддя вважає, що вилучене в ході проведення обшуку майно матиме значення для здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та може бути використано як доказ відповідно до фабули досудового розслідування, вказаної у витягу з ЄДРДР.

Разом з тим, власник вилученого майна, маючи можливість надати пояснення щодо походження грошових коштів та представити відповідні документи, які б підтверджували їх законне походження, таких доказів слідчому судді не надав. В ході судового розгляду матеріалів клопотання не було подано жодних документів, які б свідчили про легальне походження зазначених коштів, зокрема довідок про доходи, виписок з банківських рахунків, договорів, розписок тощо.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що наданих даних недостатньо для підтвердження правомірного походження вилучених коштів, а їх зберігання у власника за відсутності пояснень щодо джерел їх надходження може свідчити про їхній зв`язок з кримінальною діяльністю, що розслідується в межах кримінального провадження за ч. 3 ст. 332 КК України.

Накладення арешту на вилучене майно є розумним та співмірним завданням кримінального провадження, оскільки це майно (грошові кошти) має безпосередній зв`язок із предметом розслідування, зокрема щодо перевірки можливого отримання їх злочинним шляхом або використання у схемах незаконного переправлення осіб через державний кордон.

Арешт забезпечує збереження доказів, запобігає їхньому знищенню чи спотворенню, що є необхідним для досягнення цілей досудового розслідування. Вилучені кошти можуть слугувати доказом у кримінальному провадженні.

Обмеження права власності в цьому випадку є співмірним суспільному інтересу у встановленні істини у справі та відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

На даному етапі судового розгляду наслідки накладення арешту на майно для третіх осіб не встановлені.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі відсутності подальшої потреби в арештованому майні, заінтересовані особи мають право звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 98, 110, 131, 170, 171, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001084 від 18.09.2023 на тимчасово вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , майно із забороною розпорядження та користування ним, а саме:

грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) ЄВРО, а саме 5 (п`ять) купюр номіналом по 100 (сто) ЄВРО кожна, з наступними серійними номерами: S7; S1; VA; Х8; SB.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1