Справа № 362/8437/24
Провадження № 1-кс/362/881/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824 від 13.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 304 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків, Київської області, українця, громадянина України, що має середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

До Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4024-ІХ від 29.10.2024, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 на 90 діб.

Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розуміючи, що на території України діє воєнний стан, 12 грудня 2024 року близько 13 год. 30 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), разом з малолітнім ОСОБА_8 , 25.07.2011 року перебували у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

Перебуваючи в приміщенні будинку за вказаною адресою, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , стало відомо, що потерпіла ОСОБА_9 отримала пенсійне забезпечення в сумі 6 435 (шість тисяч чотириста тридцять п`ять) грн. 00 коп., від працівників «Укрпошти». В цей час у ОСОБА_6 виник прямий умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які належать ОСОБА_9 , з метою особистого збагачення.

Під час спілкування ОСОБА_6 переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, запропонував малолітньому ОСОБА_8 вчинити відкрите викрадення чужого майна, а саме грошових коштів у ОСОБА_9 . На пропозицію ОСОБА_6 спільно вчинити грабіж ОСОБА_8 погодився, тим самим вступивши з ОСОБА_6 в злочинну змову.

Реалізуючи свій прямий умисел спрямований на вчинення грабежу, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_8 переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, близько 14 год. 30 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що їх протиправні дії носять відкритий характер та помітні потерпілій ОСОБА_9 , діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_9 , яка перебувала в сидячому положенні на дивані, після чого накрив останню ковдрою, що знаходилася на дивані та в подальшому відкрито витягнув з хустки, яка була розміщена у потерпілої ОСОБА_9 під грудьми, грошові кошти в загальній сумі 6 435 ( шість тисяч чотириста тридцять п`ять) грн. 00 коп., тим самим відкрито заволодівши ними.

В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли, викраденими грошовими коштами розпорядились на власний розсуд, спричинивши своїми умисними та протиправними діями потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну 6 435 ( шість тисяч чотириста тридцять п`ять) грн. 00 коп.

Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, в грудні 2024 року в ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник умисел направлений на втягнення малолітнього у злочинну діяльність. Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.12.2024 року, близько 18 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де на той час знаходився малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є малолітнім, шляхом пропозиції та умовлянь ОСОБА_6 заохочував малолітнього ОСОБА_8 вчинити протиправні дії, а саме: здійснити відкрите викрадення чужого майна - грошових коштів, які належать ОСОБА_9 , з метою особистого збагачення, при цьому запевнивши малолітнього ОСОБА_8 , що про їх протиправні дії ніхто не дізнається, на що останній погодився.

Таким чином, ОСОБА_6 викликав у малолітнього ОСОБА_8 бажання і рішучість взяти участь у вчиненні злочину, чим втягнув малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у злочинну діяльність.

Таким чином, встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України, а саме у втягненні малолітнього у протиправну діяльність.

13.12.2024 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, крім того йому повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється.

14.12.2024 слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, яке погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 та яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 14.12.2024 вручено підозрюваному ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 .

Підозра ОСОБА_6 підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 13.12.2024, протоколом ОМП від 13.12.2024, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 13.12.2024, протоколом пред`явлення для особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_9 від 13.12.2024, протоклом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.12.2024, протоколом пред`явлення для особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 13.12.2024, поясненням ОСОБА_8 від 13.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.12.2024, протоколом пред`явлення для особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 14.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.12.2024, протоколом пред`явлення для особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_15 від 14.12.2024, протоколом огляду відеозапису від 14.12.2024, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину гр. ОСОБА_6 від 13.12.2024, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 13.12.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України; незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевказані ризики, а також обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність таких ризиків, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного та його захисника, які просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824 від 13.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 304 КК України.

13.12.2024 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, крім того йому повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється.

14.12.2024 слідчим СВ ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, яке погоджене прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_11 та яке відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, 14.12.2024 вручено підозрюваному ОСОБА_6 за участі захисника ОСОБА_5 .

При обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд, не вирішує наперед питання про його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбаченічастиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначенихКПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Згідно ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, і повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених устатті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбаченихчастиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

У випадку недотримання слідчим, прокурором вимог ст. 184 КПК слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні.

Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо; 7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту); 8) наявність судимостей у підозрюваного, 9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першоюстатті 29 Конституції Українипередбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За вимогами ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання слідчий, прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Положенням ч. 5, ч. 6 ст. 194 КПК України визначено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

У ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"наголошується, що суди при розгляді справ застосовуютьКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 р. (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, але тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі "Єчус проти Литви").

Крім того у рішенні ЄСПЛ у справі "Чахла проти Сполученого Королівства", зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки у відповідності із основними процесуальними нормами національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі".

Слідчий суддя звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Слідчий суддя під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії", відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19.10.1973 р.), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, не дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, і негативно вплинути на хід розслідування кримінального провадження.

Слідчий суддя,оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно дост. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 304 КК України, відсутність данних про наявність незнятих чи непогашених судимостей.

Крім того, будь-яких належних, прямих, беззаперечних, фактичних даних та/або доказів, які б свідчили про те що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих і свідків у даному кримінальному провадженні клопотання не містить та в судовому засіданні не надано.

Також, слідчим в судовому засіданні не надано доказів та не доведено тієї обставини, що підозрюваний дійсно намагався незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Оскільки інших достатніх та обґрунтованих підстав, крім тяжкості злочину, в клопотанні слідчого не зазначено і не доведено, суддя вважає, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого виду запобіжного заходу - взяття під варту, з огляду на що, з урахуванням вищевикладених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою є надмірним запобіжним заходом, який покликаний забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме вважає достатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, а саме домашній арешт із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р.,ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184,193, 194, 195, 196, 197, 206,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю (браслету).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок:

- не залишати цілодобово житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу внутрішніх справ за місцем фактичного проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1